ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2026 р. 	Справа № 440/3864/26	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,
Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 07.04.2026 р. (постановлену суддею Костенко Г.В.) по справі № 440/3864/26
за позовом ОСОБА_1 
до  ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2   
про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просив: визнати незаконними та протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо незаконного утримання військовослужбовцями зазначених центрів відповідачів з 02 по 06 березня 2026 року включно в нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 позивача ОСОБА_1 (в цій частині вимога до ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ); бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є структурним підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо недотримання, а порушення встановлених процедур та порядку призову 02.03.2026 р. на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправки до військової частини 06.03.2026 р. позивача ОСОБА_1 (в цій частині вимога до ІНФОРМАЦІЯ_3 ).
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.04.2026 р. позовну заяву повернуто позивачу.
Позивач, не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 07.04.2026 р. та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального законодавства, а саме: Кодексу адміністративного судочинства України, та на невідповідність висновкам суду обставинам справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційні скарги на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно із ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що наданий до позову ордер на надання правничої (правової допомоги) серії ВІ №137833 від 07.03.2026 р., виданий адвокату Ошеки О.А. на надання правової допомоги ОСОБА_1 у ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 " не містить відомостей на підтвердження повноважень адвоката на представництво інтересів позивача у Полтавському окружному адміністративному суді.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав. 
Відповідно до ч. 1 ст. 168 Кодексу адміністративного судочинства України (в подальшому – КАС України), позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.
Згідно з ч. 2 ст. 160 КАС України, позовна заява подається у письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником).
Згідно з ч. 2 ст. 171 КАС України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.
Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
Згідно з ч. 1 ст. 55 КАС України, сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 57 КАС України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Частиною 4 статті 59 КАС України встановлено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: довіреністю; ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».
Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що у разі подання позовної заяви, до якої не додано документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, суд повертає таку позовну заяву на підставі пункту 3 частини 4 статті 169 КАС України.
Частиною 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги.
Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затверджене рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 р. № 41 встановлює єдині для всіх адвокатів України, адвокатських об`єднань/адвокатських бюро правила виготовлення, оформлення, зберігання, обліку ордерів.
Відповідно до підпункту 12.4 пункту 12 зазначеного Положення, ордер містить назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів визначених пунктом 2 частини 1 статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо).
Суд апеляційної інстанції зазначає, що у низці рішень Європейського суду з прав людини, юрисдикцією якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.
У справі “Bellet v. France” Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Як вбачається з матеріалів справи позивачем до адміністративного позову надано ордер на надання правничої (правової допомоги) серії ВІ №137833 від 07.03.2026 р., виданий адвокату Ошеки О.А. на надання правової допомоги ОСОБА_1 у ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ".
06.04.20206 р. через систему «Електронний суд» до Полтавського окружного адміністративного суду представником позивача подано заяву, яка зареєстрована Полтавським окружним адміністративним судом 07.04.2026 р., в якій зазначено, що до позовної заяви помилково подано ордер на надання правової допомоги ОСОБА_1 у ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та позивачем до вказаної заяви подано копію ордера на надання правничої (правової допомоги) серії ВІ № 1370202 від 02.04.2026 р., виданого ОСОБА_2 на надання правової допомоги ОСОБА_1 у Полтавському окружному адміністративному суді та Другому апеляційному адміністративному суді.
Проте, судом першої інстанції не надано оцінки вищевказаній заяві, яка подана позивачем до постановлення ухвали про повернення позовної заяви та яка знаходиться в матеріалах справи. 
Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції помилково повернув адміністративний позов ОСОБА_1 .
Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали порушені норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, що відповідно до ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України, є підставою для скасування ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 07.04.2026 р. з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.
Керуючись ст. ст. 243, 308, 320, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 07.04.2026 р. по справі № 440/3864/26 - скасувати. 
Справу № 440/3864/26 направити до суду 1 інстанції для продовження розгляду справи.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 		О.В. Присяжнюк 	
Судді	   	О.А. Спаскін   Л.В. Любчич