КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження 
№33/824/2637/2026

П О С Т А Н О В А 

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2026 року місто Київ
справа №753/7575/26

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В., 
при секретарі судового засідання: Балковій А.С.

за участю:
адвоката Зеніної Марії Олександрівни,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Зеніної Марії Олександрівни на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 10 квітня 2026 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , громадянки України, фізичної особи-підприємця, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.5 ст.212-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОД №09/26 від 25 березня 2026року, ФОП ОСОБА_1 надаючи відповідь на адвокатський запит адвоката Зеніної М.О. порушила вимоги ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а саме безпідставно відмовила у наданні запитуваної інформації та документів, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.212-3 КУпАП.
Постановою судді Дарницького районного суду міста Києва від 10 квітня 2026 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст.212-3 КУпАП закрито на підставі ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції адвокат Зеніна М.О. подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 10 квітня 2026 року скасувати та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.212-3 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення в межах санкції закону.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилалася на те, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушеннями норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, є незаконною та необґрунтованою.
Вказувала, що запитувані в адвокатському запиті відомості та документи стосувалися саме діяльності, яку ФОП ОСОБА_1 здійснювала у взаємовідносинах із клієнтом як господарюючий суб`єкт, а саме реалізації медичних виробів, документів на них, параметрів підбору лінз та гарантійних умов, тобто предмет адвокатського запиту був безпосередньо пов`язаний з діяльністю ФОП як суб`єкта, який надавав відповідні товари та/або послуги клієнту. 
Зазначала, що відмова ФОП ОСОБА_1 у наданні інформації на адвокатський запит порушила її професійні права, гарантовані ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», створила перешкоди у здійсненні адвокатської діяльності та належному виконанні професійних обов`язків перед клієнтом, а також спричинила їй значну моральну шкоду.
У судовому засіданні адвокат Зеніна М.О. доводи апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином.
А відтак, суд апеляційної інстанції вважає неявку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи та вважає можливим розглядати справу за її відсутності.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення адвоката Зеніної М.О., проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Закриваючи провадження у справі суд першої дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченогоч.5 ст.212-3 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Частиною 5 ст.212-3 КУпАП передбачена відповідальність за неправомірну відмову в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОД №09/26 від 25 березня 2026 року, адвокат Зеніна М.О., діючи в інтересах ОСОБА_2 на підставі договору про надання правової допомоги №08/11/25-1 від 08 листопада 2025 року, 06 лютого 2026 року направила на поштову адресу ФОП ОСОБА_1 адвокатський запит №01/02/2026 від 01 лютого 2026 року з проханням надати наступну інформацію та документи: 
??всі документи-паспорт (назва, серія та сертифікат якості мед. виробу) на лінзи невизначеного виробника «Swiss Lens», які були придбані ОСОБА_2 у ФОП ОСОБА_1 23 грудня 2023 року, як нічні лінзи «Paragon» згідно товарному чеку №148 від 23 грудня 2023 року??;
паспорт (назва, серія та сертифікат якості мед. виробу на жорсткі лінзи «Swiss Lens», які були придбані у ФОП ОСОБА_1 , згідно товарним чекам без номерів від 07 грудня 2024 року (передоплата) та 04 січня 2025 року (доплата);
всі параметри вимірів та інших параметрів, які були зроблені лікарем офтальмологом ОСОБА_1 на момент обстеження пацієнтки ОСОБА_2 у грудні 2024 року, у зв`язку з призначенням жорстких лінз «Swiss Lens», придбаних у грудні 2024 року в ФОП ОСОБА_1 згідно товарним чекам без номерів від 07 грудня 2024 року (передоплата) та 04 січня 2025 року (доплата); 
інформацію, чи були жорсткі лінзи «Swiss Lens», зроблені індивідуально на замовлення, та копії документів підтвердження; 
??інформацію по всіх гарантіях, які надаються виробником жорстких лінз «Swiss Lens», та їх умови: ??усі можливі додаткові документи, пов`язані з цими ситуаціями.
До адвокатського запиту було додано посвідчену копію свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю, ордер на ведення справи, про що зазначено в додатках до адвокатського запиту.
Адвокатський запит №01/02/2026 від 01 лютого 2026 року було отримано ФОП ОСОБА_1 17 лютого 2026 року, що підтверджується трекінгом відправлення з сайту АТ «Укрпошта».
05 березня 2026 року на запит адвоката Зеніної М.О. №01/02/2026 від 01 лютого 2026 року була надана відповідь ФОП ОСОБА_1 за вих.№19/02/01 від 19 лютого 2026 року відповідно до якої, було відмовлено у задоволенні адвокатського запиту №01/02/2026 від 01 лютого 2026 року.
Таким чином, ФОП ОСОБА_1 , надаючи відповідь на адвокатський запит адвоката Зеніної М.О., безпідставно відмовила у наданні запитуваної інформації та документів, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.212-3 КУпАП. 
З пояснень щодо відмови в наданні інформації на адвокатський запит №23-03/26-1 від 23 вересня 2026 року особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ФОП ОСОБА_1 вбачається, що її відмова була спричинена виключним переліком суб`єктів, на яких покладено обов`язок надання інформації за адвокатським запитом, до якого фізичні особи-підприємці не входять. Вважає, що її відмова у наданні інформації на адвокатський запит була обґрунтованою, здійсненою в межах чинного законодавства та такою, що не містить складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правничої допомоги клієнту.
Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.
Вказаною нормою закону чітко визначено перелік суб`єктів, на яких покладається обов`язок щодо надання відповіді на адвокатський запит. При цьому фізична особа-підприємець у вказаному переліку відсутня. 
Як правильно встановлено судом першої інстанції, адвокатський запит був адресований ФОП ОСОБА_1 . Однак фізична особа-підприємець не є ні органом державної влади, ні органом місцевого самоврядування, ані їх посадовою чи службовою особою, ані підприємством, установою, організацією чи громадським об`єднанням у розумінні ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». 
Отже, законодавець прямо не поклав на фізичних осіб-підприємців обов`язку надавати відповіді на адвокатські запити. Відсутність такого обов`язку виключає можливість визнання неправомірною бездіяльності особи щодо ненадання відповіді на відповідний запит. 
Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, згідно з якими ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. 
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе виключно за наявності всіх елементів складу правопорушення, зокрема існування визначеного законом обов`язку та встановлення факту його порушення. За відсутності законодавчо встановленого обов`язку фізичної особи-підприємця надавати відповідь на адвокатський запит відсутня і об`єктивна сторона правопорушення. 
Зважаючи на вказане, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати доведеним наявність складу інкримінованого ФОП ОСОБА_1  адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.212-3 КУпАП.
Посилання адвоката Зеніної М.О. на те, що відмова ФОП ОСОБА_1 у наданні інформації на адвокатський запит порушила її професійні права, гарантовані ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», створила перешкоди у здійсненні адвокатської діяльності та належному виконанні професійних обов`язків перед клієнтом, а також спричинила їй значну моральну шкоду не впливають на відсутність складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.212-3 КУпАП, оскільки не стосуються встановлення наявності чи відсутності обов`язку та факту його невиконання.
Частина 1 ст.7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Виходячи з вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ФОП ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.212-3 КУпАП, а відтак апеляційний суд приходить до висновку, що підстав для скасування постанови апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Київський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Зеніної Марії Олександрівни - залишити без задоволення.

Постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 10 квітня 2026 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Борисова О.В.