Окнянський районний суд Одеської області 

Справа № 523/1953/26
Провадження № 2/506/299/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

16.06.2026 року селище Окни

Окнянський районний суд Одеської області у складі: 
головуючого судді Чеботаренко О.Л.
за участю секретаря судового засідання Смернової Д.Ю.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Окни цивільну справу за позовом 
Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами в сумі 91686 грн,

В С Т А Н О В И В:

28.01.2026 року вказана позовна заява надійшла до Пересипського районного суду м.Одеси через систему «Електронний суд».
Ухвалою Пересипського районного суду м.Одеси від 23.02.2026 року справа передана для розгляду за підсудністю до Подільського міськрайонного суду Одеської області.
24.03.2026 року справа надійшла до Подільського міськрайонного суду Одеської області.
Ухвалою Подільського міськрайонного суду Одеської області від 25.03.2026 року справа передана для розгляду за підсудністю до Окнянського районного суду Одеської області.
28.04.2026 року справа надійшла до Окнянського районного суду Одеської області.
Після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, ухвалою від 18.05.2026 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження по справі.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 14.04.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено Договір №2110432271301 в електронній формі, за умовами якого товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті та складає 5900 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Відповідно до п.1.9 Договору, граничний строк кредитування 1 рік. На виконання умов договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 5900 грн, що підтверджується листом від платіжної організації.
Крім того, 14.04.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено Договір №2110432304804 в електронній формі, за умовами якого товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті та складає 5900 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Відповідно до п.1.9 Договору, граничний строк кредитування 1 рік. На виконання умов договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 5900 грн, що підтверджується листом від платіжної організації.
Підписанням договорів відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином, на думку представника позивача, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення договору, шляхом заповнення заявки на веб-сайті кредитодавця, введення коду підтвердження (одноразового ідентифікатора) та зазначення банківських реквізитів, на які згодом були зараховані кредитні кошти. Такі дії відповідача відповідають вимогам ч.ч.3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» як акцепт оферти, що містить усі істотні умови та свідчать про укладення договору в електронній формі.
Станом на дату подання позову строк виконання зобов`язань настав, але відповідач їх не виконує: кредитні кошти не повертає, проценти не сплачує, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка, на думку представника позивача, підлягає стягненню в судовому порядку. 
01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №1-12, за умовами якого права вимоги за вищевказаними кредитними договорами, укладеними з відповідачем, перейшли до ТОВ «Вердикт капітал».
В подальшому, 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект центр» було укладено Договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року, за умовами якого права вимоги за вищевказаними кредитними договорами перейшло до позивача ТОВ «Коллект центр».
Загальний розмір заборгованості за Договором №2110432271301 від 14.04.2021 року, що, на думку представника позивача, підлягає стягненню станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 106482,02 грн, з них: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) – 5900 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 100582,02 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 45843 грн, з яких:
-заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) – 5900 грн;
- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 39943 грн.
Загальний розмір заборгованості за Договором №2110432304804 від 14.04.2021 року, що, на думку представника позивача, підлягає стягненню станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 106482,02 грн, з них: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) – 5900 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 100582,02 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 45843 грн, з яких:
-заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) – 5900 грн;
- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 39943 грн.
Загальний розмір заборгованості відповідача за вказаними кредитними договорами, на думку представника позивача, становить 91686 грн. Вважаючи права позивача порушеними, представник позивача просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн та понесені витрати на правову допомогу в сумі 25000 грн. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив розглянути справу за відсутності представника позивача. Згоден на заочний розгляд справи /а.с.1-16/. Тому справа розглянута у відсутність представника позивача, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України.
Відповідачу направлялася судова повістка про виклик в судове засідання за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, як передбачено п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, однак до суду повернувся конверт з довідкою Укрпошти: «адресат відсутній» /а.с.108/.
При цьому ч.1 ст.131 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. 
Таким чином, відповідно до вищевказаних положень ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Тому суд визнає причини неявки відповідача неповажними і тому справа розглянута у його відсутність в порядку п.1 ч.3 ст.223, ст.280 ЦПК України з постановленням заочного рішення.
Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Ст.639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
У ст.3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Як вбачається з положень ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію").
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ЦК України). 
Частиною 1 ст.204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. 
14.04.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансових послуг №2110432271301 в електронному вигляді, за умовами якого, згідно з п.п.1.1, товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 5900 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього Договору, його додатків та правил /а.с.47-48/.
Крім того, 14.04.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансових послуг №2110432304804 в електронному вигляді, за умовами якого, згідно з п.п.1.1, товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 5900 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього Договору, його додатків та правил /а.с.58-59/.
Згідно з п.1.6 договорів датою прийняття (акцепту) та підписання кредитного договору (всіх без виключення його складових, а саме: цього договору; самої заяви-анкети; правил, паспорту кредиту; повідомлення суб`єкта персональних даних про його права, визначені ЗУ «Про захист персональних даних», мету збору даних, склад та зміст зібраних персональних даних, та осіб, яким передаються його персональні дані) вважається дата складання та підписання сторонами заяви-анкети. Заява-анкета підписується сторонами шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та ЗУ «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис.
Факт укладення договорів підтверджується Інформацією щодо порядку (процедури), хронології дії щодо укладення електронного договору, вчинених Товариством та Заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею з зазначенням часу та дати таких дії за вказаними кредитними договорами, згідно з якою відповідач заповнив дані про себе на сайті первісного кредитора, було проведено його ідентифікацію та верифікацію за допомогою системи BankID НБУ, верифікацію картки відповідача № НОМЕР_1 через ВФП, відповідач визначив суму кредиту, яку бажає отримати (5900 грн) та строк кредитування (16 днів), ознайомився з надісланою йому офертою, прийняв її, шляхом введення відправленого йому у смс коду на сайті кредитодавця /а.с.50, 61/.
За вказаними кредитними договорами кредитор перерахував відповідачу кошти на картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 , що підтверджується матеріалами справи.
Так, згідно інформації, наданої ТОВ «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», на підставі укладеного договору про організацію переказів грошових коштів ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» було здійснено переказ грошових коштів. Деталі транзакції: номер картки НОМЕР_1 , емітент COMMERCIAL BANK PRIVATBANK, категорія картки MasterCard, час запиту 14.04.2021 року, 11:59:37 год. Номер договору згідно інформації від кредитора 2110432271301, сума 5900, валюта UAH /а.с.52/.
Крім того, згідно інформації, наданої ТОВ «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», на підставі укладеного договору про організацію переказів грошових коштів ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» було здійснено переказ грошових коштів. Деталі транзакції: номер картки НОМЕР_1 , емітент COMMERCIAL BANK PRIVATBANK, категорія картки MasterCard, час запиту 14.04.2021 року, 11:59:37 год. Номер договору згідно інформації від кредитора 2110432304804, сума 5900, валюта UAH /а.с.63/.
За умовами кредитних договорів, кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною (п.1.2 договорів).
Орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів (п.1.3 договорів).
Відповідно до п. 1.4 договорів, проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі - «процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі:
а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту;
б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.а);
в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.б);
г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.в);
д) тип процентної ставки - фіксована.
Відповідно до пп. 1.4.1, 1.4.2 договорів, нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом.
Згідно з п.1.9 договорів, граничний строк кредитування (строк дії договору): 1 рік.
В Заявах-анкетах, які є Додатками № 1 до договорів кредиту зазначено, що «орієнтовний строк кредиту складає 16 днів з моменту отримання кредиту. Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту. Строком на 365 днів з правом повернення достроково та зобов`язуюсь повернути кредит у розмірі 5900 грн та сплатити проценти у розмірі 1 888 грн» /а.с.48, 59/.
В графіках платежів, які є Додатками №2 до договорів кредиту, зазначений строк кредиту 16 днів. Сума кредиту – 5900 грн, проценти за користування кредитом – 1888 грн /зворот а.с.48, зворот а.с.59/.
Крім того, відповідно до Паспортів споживчого кредиту, наданих позивачем, строк кредитування складає 16 днів. Сума кредиту – 5900 грн. Загальні витрати за кредитом – 1888 грн проценти, 826 грн комісія /а.с.49, 60/.
Згідно розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Служба миттєвого кредитування», станом на 30.11.2021 року, заборгованість відповідача за кредитним договором №2110432271301 від 14.04.2021 року склала 45843 грн, з них: 5900 грн – тіло кредиту, 39943 грн – відсотки /а.с.53-54, 55/.
Згідно розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Служба миттєвого кредитування», станом на 30.11.2021 року, заборгованість відповідача за кредитним договором №2110432304804 від 14.04.2021 року склала 45843 грн, з них: 5900 грн – тіло кредиту, 39943 грн – відсотки /а.с.64-65, 66/.
Згідно зі ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
П.1 ч.1 ст.512, ст.514, ч.1 ст.516 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №01-12, за умовами якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників, в тому числі і до відповідача за кредитними договорами №2110432271301 від 14.04.2021 року та №2110432304804 від 14.04.2021 року /а.с.69-71, 72, 73, 74, 75-77, 78, 79/.
Вказане підтверджується копією зазначеного Договору факторингу, копією платіжного доручення про оплату згідно договору факторингу, копіями актів приймання-передавання реєстрів боржників, витягами з реєстру боржників від 03.12.2021 року /а.с.69-71, 72, 73, 74, 75-77, 78, 79/.
В подальшому, 10.01.2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, за умовами якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права грошової вимоги до Боржників, зазначених у Додатках №1 та №3 (Реєстрі боржників), в тому числі і до відповідача за кредитними договорами №2110432271301 від 14.04.2021 року та №2110432304804 від 14.04.2021 року /а.с.80-82, 83, 84, 85, 86-88, 89, 90/.
Вказане підтверджується копією зазначеного Договору про відступлення прав вимог, копією акту зарахування зустрічних однорідних вимог, копіями актів приймання-передачі реєстрів боржників, витягами з реєстру боржників від 10.01.2023 року /а.с.80-82, 83, 84, 85, 86-88, 89, 90/.
Згідно Витягів з Реєстру боржників до про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, до позивача перейшло право вимоги до відповідача:
- за кредитним договором №2110432271301 від 14.04.2021 року на загальну суму 106482,02 грн, з яких: сума заборгованості за основним зобов`язанням – 5900 грн, сума заборгованості за відсотками – 100582,02 грн /а.с.89/;
- за кредитним договором №2110432304804 від 14.04.2021 року на загальну суму 106482,02 грн, з яких: сума заборгованості за основним зобов`язанням – 5900 грн, сума заборгованості за відсотками – 100582,02 грн /а.с.90/.
При цьому, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач у позовній заяві просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами в сумі 91686 грн, а саме по 45843 грн за кожним договором, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) – 5900 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 39943 грн.
Згідно зі ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Згідно з ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 637 ЦК України, тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу.
Відповідно до ст.213 ЦК України, зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами).
На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину.
При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів.
Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.
Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.
Як роз`яснив Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду в постанові від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14: «Якщо з`ясувати справжній зміст відповідної умови договору неможливо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України, слід застосовувати тлумачення contra proferentem. Contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови.
Положення ст.1048 ЦК України надають кредитору право нараховувати проценти на отриману позику в межах погодженого строку кредитування. При цьому, кредитор втрачає право нараховувати обумовлені договором проценти на позику в разі спливу строку кредитування або у випадку пред`явлення вимоги до позичальника в порядку 1050 ЦК України (право на дострокове повернення боргу).
За змістом ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Тобто, в разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за договором, настає відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України та, відповідно, кредитор має право вимагати в позичальника сплатити проценти, визначені положеннями вказаної статті.
Окрім того, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 в справі № 910/4518/16).
Як було зазначено вище, відповідно до п. 1.2 кредитних договорів, кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною. 
За п.1.3 договорів, орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. 
Згідно з п.1.9 договорів граничний строк кредитування (строк дії договору): 1 рік. 
В Заявах-анкетах зазначено, що орієнтовний строк кредиту складає 16 днів з моменту отримання кредиту та міститься інформація щодо строку на 365 днів з правом повернення достроково та зобов`язання повернути кредит у розмірі 5900 грн та сплатити проценти у розмірі 1 888 грн. 
В графіках платежів зазначений строк кредитів 16 днів. 
У Паспортах споживчого кредиту, наданих позивачем, зазначено, що строк кредитування складає 16 днів.
Отже, наведене свідчить про відсутність в кредитних договорах від 14.04.2021 року чітких та зрозумілих для позичальника умов щодо реального строку кредиту та права кредитора нараховувати проценти у відповідному розмірі після закінчення строку кредитування. 
При цьому, за змістом положень п.п.а-д) п.1.4 договорів, передбачено право нарахування процентів в збільшеному розмірі в разі не повернення кредиту в межах встановленого договорами 16-ти денного строку (фактично відповідальність позичальника), тобто сторони не узгодили належним чином відповідальність за прострочення грошового зобов`язання відповідно до ст.625 ЦК України щодо сплати процентів за неправомірне користування кредитом.
Таким чином, сторонами погоджено строк кредитування за кредитними договорами – 16 днів (з 14.04.2021 року по 29.04.2021 року) за кожним договором, а також розмір відсотків за вказаний період в сумі по 1888 грн за кожним договором.
Тому суд вважає, що, починаючи з 30.04.2021 року, відсотки за користування кредитом ТОВ «Служба миттєвого кредитування», а в подальшому і його правонаступниками, було нараховано без відповідних правових підстав, а тому належним розміром відсотків за кредитними договорами, в межах строку кредитування є 1888 грн за кожним договором, а загальною сумою, яка підлягає сплаті відповідачем за даними договорами є сума 15576 грн, з них: за Договором про надання фінансових послуг №2110432304804 від 14.04.2021 року - 7788 грн (з яких: заборгованість за тілом кредиту – 5900 грн, заборгованість за відсотками за користування кредитом – 1888 грн); за Договором про надання фінансових послуг №2110432271301 від 14.04.2021 року - 7788 грн (з яких: заборгованість за тілом кредиту – 5900 грн, заборгованість за відсотками за користування кредитом – 1888 грн).
З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що позивач, як новий кредитор за вищевказаними кредитними договорами, набув право вимоги до відповідача за договорами, а тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість відповідача за вищевказаними договорами в загальній сумі 15576 грн, частково задовольнивши позовні вимоги. 
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так як позов задоволено частково (на 16,99%), то з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 452,34 грн (2662,40 грн х 16,99%).
Щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу, то згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. 
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. 
У відповідності до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначають лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 910/12876/19).
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги/додатковій угоді до договору.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю.
Домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
У постановах від 19 лютого 2022 року у справі № 755/9215/15-ц та від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у пункті 154 рішення від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат ЄСПЛ зазначив, що за статтею 41 Конвенції він відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму. Крім того, будь-яке клопотання, подане на підставі статті 41 Конвенції, має містити конкретні суми, розбиті на пункти, і супроводжуватися необхідними документами на їх підтвердження, інакше Суд може відхилити це клопотання повністю або частково.
У пункті 268 рішення від 23 січня 2014 року у справі «East / West Alliance Limited» проти України» за заявою № 19336/04 ЄСПЛ також нагадав, що згідно з практикою Суду заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовуються з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.
У позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 25000 грн.
Клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу від відповідача до суду не надходило.
Судом встановлено, що 01.07.2024 року між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Лігал Асістанс», в особі керуючого партнера Бурдюг Тетяни Вікторівни, укладено Договір №01-07/2024 про надання правової допомоги, за умовами якого Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором /а.с.90/.
Згідно з п.п.4.1 вказаного договору, вартість послуг узгоджується сторонами у заявці на надання юридичної допомоги, яка є невід`ємним додатком до цього договору.
Факт надання послуг за договором підтверджується Актом про надання юридичної допомоги. Сума, визначена в акті про надання юридичної допомоги, є гонораром адвокатського об`єднання за надання юридичної допомоги та поверненню не підлягає (п.п.4.3, 4.5 Договору).
За змістом ст.ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У статті 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до Заявки на надання юридичної допомоги №1470 від 1.12.2025 року та витягу з Акту №17 про надання юридичної допомоги від 31.12.2025 року, вартість наданої правової допомоги щодо примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за двома кредитними договорами складає 25000 грн, а саме: 
- надання усної консультації з вивченням документів – 4000 грн (2 год х2000 грн);
- складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду – 18000 грн (6 год х 3000 грн);
- письмова (вивчення документації Клієнта з посиланням на нормативно-правові акти та підготовкою аналітичної довідки щодо судової практики) – 3000 грн (1 год) /а.с.99/.
Витрати на надання усної консультації з вивченням документів в сумі 4000 грн та складання позовної заяви в сумі 18000 грн суд визнає судовими витратами на професійну правничу допомогу, які були необхідними для забезпечення розгляду вказаної справи, а також співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також значенням справи для сторони, а тому вказані витрати підлягають розподілу між сторонами.
Що стосується правової допомоги у виді письмової консультації (вивчення документації Клієнта з посиланням на нормативно-правові акти та підготовкою аналітичної довідки щодо судової практики), то в порушення ст.81 ЦПК України, доказів надання Адвокатським об`єднанням вказаної правової допомоги, позивачем суду не надано. Тому підстави для розподілу витрат на правничу допомогу у виді надання письмової консультації, відсутні. 
Таким чином, матеріалами справи доведено розмір понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 22000 грн. 
Разом з тим, оскільки позов задоволено частково (на 16,99%), то з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати позивача на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 3737,80 грн (22000 грн *16,99%).
З урахуванням зазначеного, загальний розмір судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача складає: 4190,14 грн, з них: судові витрати по сплаті судового збору – 452,34 грн, судові витрати на професійну правничу допомогу – 3737,80 грн.
Керуючись ст.ст.10, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 280 ЦПК України, 

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" (адреса: 01133, м.Київ, вул.Мечнікова, буд.3, офіс 306, код ЄДРПОУ 44276926) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за договорами в сумі 91686 грн задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" заборгованість в сумі 15576 грн, з них: 
- за Договором про надання фінансових послуг №2110432304804 від 14.04.2021 року - 7788 грн (з яких: заборгованість за тілом кредиту – 5900 грн, заборгованість за відсотками за користування кредитом – 1888 грн); 
- за Договором про надання фінансових послуг №2110432271301 від 14.04.2021 року - 7788 грн (з яких: заборгованість за тілом кредиту – 5900 грн, заборгованість за відсотками за користування кредитом – 1888 грн).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" судові витрати в сумі 4190,14 грн (з них: судові витрати по сплаті судового збору – 452,34 грн, судові витрати на професійну правничу допомогу – 3737,80 грн). 
В задоволенні іншої частини позову відмовити.
У стягненні іншої частини витрат на професійну правничу допомогу відмовити. 
Відповідно до п.п.15.5) п.1 Перехідних положень ЦПК України, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Окнянський районний суд Одеської області або безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Повне судове рішення складено 22.06.2026 року.

Суддя	О. Л. Чеботаренко