КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року

справа № 753/24012/25

провадження № 22-ц/824/5976/2026

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача: Музичко С.Г.,
суддів: Болотова Є.В., Мостової Г.І.
при секретарі: Яхно П.А.

учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 
боржник - ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 17 грудня 2025 року, постановлену під головуванням судді Коренюк А.М., у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, постановленого Дарницьким районним судом м. Києва від 14 листопада 2025 року за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання двох дітей,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою від 23 листопада 2025 року про перегляд судового наказу постановленого Дарницьким районним судом м.Києва від 14 листопада 2025 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) платника аліментів, за нововиявленими обставинами. Посилається на те, що при постановленні судового наказу суду не були відомі факти, за наявності яких такий суд прийняв інше рішення, зважаючи на положення п.1 ч.1 ст. 423 ЦПК України, а саме те, що він приймав участь в утриманні дітей як їх батько, зокрема, діти були зареєстровані і проживали разом із ним за адресою: АДРЕСА_1 , він ніс витрати на їх утримання й щомісячно за усною домовленістю надавав ОСОБА_1 як матері дітей кошти, відтак, вважає відсутнім його обов`язок як батька, який надає грошові кошти на утритмання дітей, щодо сплати аліментів на утримання дочок на користь ОСОБА_1 за рішенням суду, яка звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення на її користь з нього аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) платника аліментів.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Київ від 17 грудня 2025 року у заяві задоволенні заяви відмовлено.
Не погоджуючись із ухвалою суду ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду.
Вимоги обґрунтовані тим, що заявниця не надала суду доказів здійснення повного утримання дітей та в чому конкретно воно полягає, а також доказів самоусунення боржника від обов`язку здійснювати утримання спільних дітей. Так, в порушення вимог ч.3 ст. 163 ЦПК України не вказано та не надано доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
Зазначає, що проживає разом з доньками, у будинку що належить з заявницею на праві спільної сумісної власності, доглядає за ними, купує одяг, ліки, продукти харчування, готує свіжу їжу до кожного прийому їжі, відводжу та забираю дітей із дитячого садочка та школи, забезпечую розваги, в той час як матір самоусувається від виконання батьківських обов`язків та часто навіть не прибуває до спільного помешкання та місця проживання дітей, без жодного попередження. А також, звертає увагу суду, що не просто проживає разом з дітьми, а й на те, що зареєстрованим та фактичним місцем проживання є місце проживання дітей, що підтверджується відповідними витягами з реєстру територіальної громади, про що заявниця також вказувала у заяві про видачу спірного судового наказу.
На утриманні перебуває матір, яка потребує матеріальної допомоги.
У письмових поясненнях представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 зазначає, що у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутній власний дохід, діти перебувають на повному утриманні своїх батьків. Як вже зазначалось - ОСОБА_2 не заперечує батьківства щодо спільних дітей народжених у шлюбі, відтак обов`язок щодо утримання дочок є беззаперечним.
В судове засідання учасники справи не з`явилися, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином.
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відмовляючи в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що в заяві не наведені встановлені законом обставини (ст. 423 ЦПК України), на підставі яких може бути переглянуто у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення суду (судовий наказ), то в задоволенні заяви необхідно відмовити та залишити вказане судове рішення в силі.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Судом встановлено, що судовим наказом, постановленим Дарницьким районним судом м. Києва від 14 листопада 2025 року стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, й до досягнення дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, а потім - у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) платника аліментів до досягнення повноліття дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , починаючи із дня пред`явлення заяви до суду - 07.11.2025 року.
Судовий наказ в частині стягнення аліментів допущено негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць (а.с.13).
Заявник вважає, що ним набуто доказів, які спростовують обґрунтування прийнятого судом рішенням, та які не були предметом дослідження в ході розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Відповідно до абз.1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:
істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2023 року по справі №154/3029/14-ц, питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його в кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, котрі беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.
Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її в суді.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 22 березня 2023 року по справі №154/3029/14-ц.
становлено, що на час розгляду заяви сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04.09.2025 року (а.с.6-7).
Дочки сторін, як й сторони, на час постановлення судового наказу були зареєстровані за місцем проживання/реєстрації: АДРЕСА_1 , вказаний факт визнається сторонами, проте станом на 03.12.2025 року ОСОБА_2 знятий з місця реєстрації: АДРЕСА_1 , тому проживають за різними адресами, що також ними визнається, рішенням суду про місце проживання дітей з батьком не визначалось, й суд на час вирішення заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу враховував таку обставину, що вплинуло на прийняття судом саме такого рішення.
Доказів на спростування доводів заяви про стягнення аліментів про те, що діти проживають із батьком, із визначеним судовим рішенням місцям проживання, матеріали заяви не містять, рішенням суду їх місце проживання з батьком не визначалось, й доводи заявника про сплату ним коштів у добровільному порядку, не можуть вплинути на ухвалене судом рішення.
У апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що районному суду на момент постановлення судового наказу не було відомо про перебування на утриманні скаржника матері з інвалідністю.
У провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра перебувала цивільна справа № 199/15759/25 за позовною заявою ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері.
03 лютого 2026 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпра за результатами розгляду цивільної справи №199/15759/25 постановлено рішення, якім відмовлено у задоволенні позовних вимог.
З огляду на вище викладене суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що в заяві не наведені встановлені законом обставини (ст. 423 ЦПК України), на підставі яких може бути переглянуто у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення суду (судовий наказ).
Згідно з вимогами статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленого судового рішення.
Керуючись ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 17 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст складено 26 травня 2026 року.

Суддя-доповідач

Судді