Справа № 146/396/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2026 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Пилипчука О.В.,
з участю секретаря судового засідання Колісник А.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в селищі Томашпіль цивільну справу
ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 
в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
відповідач: ОСОБА_4 
треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: відділ Служба у справах дітей Вапнярської селищної ради
виконавчий комітет як орган опіки та піклування Вапнярської селищної ради Тульчинського району Вінницької області
вимоги позивача: про позбавлення батьківських прав 
представник позивача: адвокат Третяков П.М.
представник відділу Служби у справах дітей Вапнярської селищної ради: Кучма О.С.
представник виконавчого комітету як органу опіки та піклування Вапнярської селищної ради Тульчинського району Вінницької області: Дуднік В.С.

ВСТАНОВИВ:

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
19 березня 2026 року до Томашпільського районного суду надійшов даний позов, в якому позивач ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 просить позбавити ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_1 , та неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_2 . 
Позов обґрунтований наступним.
Розпорядженням Томашпільської районної державної адміністрації Винницької області від 04.12.2017 року за № 370, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , надано статус дитини позбавленої батьківського піклування.
Розпорядженням Томашпільської районної державної адміністрації Винницької області від 04.12.2017 року за № 373, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , надано статус дитини позбавленої батьківського піклування.
Розпорядженням Томашпільської районної державної адміністрації Винницької області від 14.12.2017 року за № 388, позивача призначено опікуном над ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також над всіма дітьми відповідача, всього (5-ть дітей)
Рішенням Томашпільського районного суду від 09 листопада 2017 року вирішено: відібрати неповнолітніх ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 від матері ОСОБА_6 без позбавлення батьківських прав. 
Матір`ю дітей у свідоцтвах про їх народження записана відповідач. Батько дітей ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Діти проживають в установі «Центр соціальної опіки та піклування дітей» та знаходяться під опікою у ОСОБА_1 .
Батьки матеріальної допомоги на дітей не надають, участі у вихованні дітей не приймають. Відповідач зовсім не переймається вихованням та утриманням дітей, ніяких стосунків з дітьми не підтримує, не провідує їх, не цікавиться станом здоров`я, розвитком, вихованням i матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку не надає, участі у їх вихованні взагалі не приймає.
З відповідача стягуються аліменти на утриманні дітей.
На даний існує заборгованість по сплаті аліментів, яка складає 236547,00 гривень.
За даних підстав позивач вважає, що є підстави позбавити відповідача батьківських прав.
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
Ухвалою Томашпільського районного суду від 31 березня 2026 року відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче засідання призначено на 14 травня 2026 року.
Ухвалою Томашпільського районного суду від 14 травня 2026 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду на 05 червня 2026 року.
Доводи учасників процесу.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та представник позивача, адвокат Третяков П.М. позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити за обставин викладених в позові.
Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Визнала, що дійсно про дітей не піклується, з ними не спілкується та не цікавиться їх долею, аліменти, які з неї стягуються на утримання дітей не сплачує. 
Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: відділу Служби у справах дітей Вапнярської селищної ради Кучма О.С. в судовому засіданні позов підтримала та не заперечувала проти його задоволення. 
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, виконавчого комітету як органу опіки та піклування Вапнярської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, Дуднік В.С. в судовому засіданні з заявленими позовними вимогами погодилася, не заперечувала проти їх задоволення.
Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
Суд, заслухавши позивача, представника позивача, відповідача, представників третіх осіб, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність і достовірність показань сторін по справі, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного.
Відповідно до ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення; обов`язковість судового рішення.
Відповідно ч.ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Відповідно ч.ч.1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
У статті 164 СК України вказано, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Якщо суд при розгляді справи про позбавлення батьківських прав виявить у діях батьків або одного з них ознаки злочину, він порушує кримінальну справу. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.
Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 в смт.Вапнярка, Томашпільського району Вінницької області, народився ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 виданим виконавчим комітетом Вапнярської селищної ради Томашпільського району Вінницької області. В його свідоцтві про народження батьком записано ОСОБА_7 , матір`ю – ОСОБА_5 . Актовий запис №36 від 26.06.2008.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 виданого виконавчим комітетом Вапнярської селищної ради Томашпільського району Вінницької області, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в смт.Вапнярка, Томашпільського району Вінницької області. В його свідоцтві про народження батьком записано ОСОБА_7 , матір`ю – ОСОБА_5 . Актовий запис №65 від 05.09.2011.
Відповідно до Розпорядження Томашпільської районної державної адміністрації №370, від 04.12.2017, про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, малолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування малолітньому ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Відповідно до Розпорядження Томашпільської районної державної адміністрації №373, від 04.12.2017, про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, малолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування малолітньому ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Відповідно до Розпорядження Томашпільської районної державної адміністрації №388, від 14.12.2017, про встановлення опіки та піклування над дітьми, встановлено опіку над малолітніми ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та піклування над неповнолітніми ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_11 . Призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , жительку АДРЕСА_1 . опікуном над малолітніми ОСОБА_11 , 2005 року народження, ОСОБА_2 , 2008 року народження, ОСОБА_3 , 2011 року народження, піклувальником, над неповнолітніми ОСОБА_9 , 2001 року народження, ОСОБА_10 , 2003 року народження.
Згідно довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів № 35211/19.17-25 від 24.12.2025 Тульчинського відділу ДВС у Тульчинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції, виданої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що згідно з матеріалами виконавчого провадження № 56148777, відкритого 10.04.2018, про виконання виконавчого листа № 146/1137/17 від 15.02.2018 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі, у розмірі по 100 грн. на кожну дитину, починаючи з 15.09.2017 року i до досягнення найстаршою дитиною повноліття, що пред`явлено до примусового виконання 10.04.2018, станом на 24.12.2025 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої становить 236547,00 грн.
Згідно рішення Томашпільського районного суду Вінницької області у справі № 146/1137/17 від 09 листопада 2017 року, вирішено позовні вимоги виконавчого комітету Вербівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_11 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , неповнолітніх дітей ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до ОСОБА_5 про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав задоволити; відібрати неповнолітніх ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_14 та малолітніх ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 від матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає в с. Вербова Томашпільського району Вінницької області без позбавлення її батьківських прав та передати дітей під опіку органу опіки та піклування Томашпільської районної державної адміністрації Вінницької області; вирішено стягувати з ОСОБА_5 , яка проживає в АДРЕСА_2 на користь осіб, особи або органу, що будуть виконувати або виконують обов`язки та функції з опіки (піклування) над неповнолітніми, аліменти на утримання дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 в твердій грошовій сумі, у розмірі по 100 грн (сто гривень) на кожну дитину, починаючи стягнення з 15 вересня 2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. 
Згідно довідки про склад сім`ї Вапнярської селищної ради № 1012 від 12.12.2025, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 , до складу сім`ї входять ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , підопічний, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , підопічний.
Відповідно до висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про охорону дитинства» всі діти на території України, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я та народження дітей і їх батьків (чи осіб, які їх замінюють) або будь-яких інших обставин, мають рівні права і свободи, визначені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. При цьому батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
У відповідності до ч. 2 ст. 150, ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини (ч. 2 ст. 141 СК України). Ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 4 ст. 155 СК України).
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
При цьому відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком).
Перелічені факти свідчать про те, що ОСОБА_6 не виконує батьківських обов`язків відносно своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , не виявляє щодо них батьківської турботи, не бере участі у їх житті, не приділяє увагу розвитку та утриманню дітей, що є підставою для позбавлення їх батьківських прав.
Таку бездіяльність суд розцінює як ухилення відповідачем від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а саме щодо піклування про здоров`я дитини, її фізичного, духовного та морального розвитку. 
Згідно ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судових розгляд.
Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясовування і дослідження інших обставин справи.
При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки.
Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.
Відповідно ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Враховуючи, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню своїх неповнолітніх дітей, що підтверджується матеріалами справи, позовні вимоги визнала, не заперечила проти позбавлення її батьківських прав відносно своїх неповнолітніх дітей, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити та позбавити відповідача батьківських прав щодо її неповнолітніх дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.
Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Згідно Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб у місячному розмірі, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за поданням до суду позовної заяви майнового характеру справляється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже, якщо станом на 1 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3328 гривень, тому ставка судового збору в даній справі становитиме 1331,20 гривень.
Таким чином з ОСОБА_4 підлягає стягненню в дохід держави 1331,20 гривень судового збору. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 141, 150, 155, 164 - 167, 180-183, 191, СК України, ст. 58, 60, 64 ЦК України, ст.2, 4, 10, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 89, 141, 263-265, 268, 273, 352 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», Постановою Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд 

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору на стороні позивача: відділ Служба у справах дітей Вапнярської селищної ради, виконавчий комітет як орган опіки та піклування Вапнярської селищної ради Тульчинського району Вінницької області про позбавлення батьківських прав – задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_1 , та неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_2 .
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 1331,20 грн. (одну тисячу триста тридцять одну гривню двадцять копійок) судового збору.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:
позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , паспорт НОМЕР_5 , виданий Томашпільським РВУМВС України у Вінницькій області, РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_4 ; 
відповідач:  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_7 , виданий 29 січня 1998 року Томашпільським РВУМВС України у Вінницькій області, РНОКПП: НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_5 ;
третя особа, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору на стороні позивача: відділ Служба у справах дітей Вапнярської селищної ради, ЄДРПОУ: 43945182, адреса: 24240, Вінницька область, Тульчинський район, селище Вапнярка, вул.Незалежності, 196а;
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Орган опіки та піклування Вапнярської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, ЄДРПОУ: 04325911, адреса: 24240, Вінницька область, Тульчинський район, селище Вапнярка, вул. Незалежності, 140. 

Повний текст рішення виготовлено: 05 червня 2026 року

Суддя:		  О. В.  Пилипчук