ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2026 року	Львів	Справа № 380/11537/24 пров. № А/857/34384/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі :
головуючого судді : Кухтея Р.В.,
суддів : Носа С.П., Шевчук С.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2024 року (ухвалене головуючою-суддею Карп`як О.О в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Львові) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - ГУ ПФУ, відповідач), в якому просила визнати протиправною відмову ГУ ПФУ у виплаті їй суми пенсії, що належала її чоловіку ОСОБА_2 та залишається недоотриманою у зв`язку з його смертю у розмірі 267526, 47 грн та зобов`язати відповідача виплатити їй суми пенсії, що належала її чоловіку ОСОБА_2 і залишається недоотриманою у зв`язку з його смертю у розмірі 267526, 47 грн.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.11.2024 позовні вимоги були задоволені повністю.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, пенсійний орган подав апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та ухвалити постанову, якою відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог повністю.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що вимоги позивачки спрямовані на зміну способу виконання рішення суду в іншій справі, а тому позивачкою обрано невірний спосіб її порушеного права. Крім того, виплата сум, донараховних на виконання судових рішень, буде здійснена за наявності відповідного цільового фінансування з Державного бюджету України та не залежить від ГУ ПФУ.
Позивачка не скористалася правом подачі відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк.
Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.
З матеріалів справи видно, що позивачка перебуває на обліку в ГУ ПФУ та з 03.03.2024 отримує пенсію в разі втрати годувальника (померлий годувальник ОСОБА_2 ), призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що підтверджується Протоколом за пенсійною справою № 1301030101 (Міноборони) від 01.03.2024.
Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 .
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30.05.2022 по справі №380/9287/22, визнано протиправними дії ГУ ПФУ, які полягають у відмові в проведенні перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_2 на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення №С/7536 від 17.11.2021, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язано ГУ ПФУ перерахувати ОСОБА_2 з 01.04.2019 пенсію в розмірі, обчисленому з урахуванням оновленої довідки про розмір грошового забезпечення №С/7536 від 17.11.2021, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, а також здійснити її виплату з урахуванням виплачених сум, визнано протиправними дії ГУ ПФУ щодо виплати ОСОБА_2 з 05.03.2019 по 04.09.2019 перерахованої пенсії у зменшеному розмірі 75% від суми підвищення пенсії та зобов`язано ГУ ПФУ провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 , з урахуванням раніше виплачених сум з 05.03.2019 по 04.09.2019 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
На виконання вказаного рішення суду ГУ ПФУ здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_2 , внаслідок чого нарахована доплата до пенсії за період з квітня 2019 року по жовтень 2022 року в сумі 258554,79 грн та за період з березня 2019 року по вересень 2019 року в сумі 8791,68 грн.
Згідно з Розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою №ХВ-57833-Міноборони, загальна сума доплати перерахованої пенсії за період з квітня 2019 року по жовтень 2022 року становить 258554,79 грн та за період з березня 2019 по вересень 2019 становить 8971,68 грн.
Докази виплати цієї суми у матеріалах справи відсутні.
Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 02.02.2024 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
23.04.2024 позивачка звернулася до ГУ ПФУ із заявою, в якій просила перевести та виплачувати їй заборговану суму пенсії її чоловіка ОСОБА_2 . 
Листом №12583-12942/М-55/8-1300/24 від 08.05.2024 ГУ ПФУ повідомило позивачку у відповідь на її заяву від 23.04.2024 про те, що доплату, обчислену ОСОБА_2 на виконання судових рішень, вона зможе отримати за умови покладення судом зобов`язань в частині виплати їй пенсії, яка була нарахована померлому.
Вважаючи протиправною відмову відповідача, позивачка звернулася до суду з даним позовом.
Задовольняючи повністю адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка згідно із частиною першою статті 61 Закону № 2262, як дружина померлого ОСОБА_2 , яка проживала з ним на день його смерті, має право на виплату неодержаної її чоловіком у зв`язку з його смертю нарахованої суми пенсії у загальному розмірі 267346,47 грн, а тому відмова відповідача у її виплаті є протиправною.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.
Спірним у даній справі є правомірність дій відповідача щодо відмови відмови відповідача у виплаті позивачці суми пенсії, що належала її чоловіку ОСОБА_2 , і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, у розмірі 267526, 47 грн.
Закон №2262-XII визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Згідно ч.1, 3 ст.61 Закону №2262-ХІІ, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 по справі №200/10269/19-а, сформовано висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад
Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.
Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 09.06.2022 по справі №200/12094/18-а, від 16.05.2023 по справі №420/288/21, від 27.09.2023 по справі №420/16546/21.
Виходячи з викладеного, частиною першою статті 61 Закону №2262-ХІІ запроваджено спеціальне правило, в силу якого недоодержані за життя суми пенсії пенсіонера з числа військовослужбовців не включається до складу спадщини і виплачуються: 1) членам сім`ї померлого пенсіонера, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника; 2) батькам померлого пенсіонера, дружині (чоловіку) померлого пенсіонера та членам сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, навіть якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 за №3-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-XII (далі - Порядок №3-1).
Згідно п.4 Порядку №3-1, заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.
Отже, суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, а батьки і дружина (чоловік) мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Таке саме право мають також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.
Таким чином, проаналізувавши встановлені судом обставини справи та приведені вище норми, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у позивачки право на отримання нарахованої, але не виплаченої за життя її чоловіка пенсії у розмірі 267346,47 грн.
Доводи апелянта про те, що вимоги позивачки спрямовані на зміну способу виконання рішення суду не заслуговують на увагу, оскільки у вказаній справі судом досліджувалось питання про наявність у померлого права на перерахунок та виплату пенсії на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення. Водночас, у справі, що розглядається, предметом є питання про наявність у позивачки, як дружини померлого пенсіонера, права на отримання пенсійних виплат, що залишились недоотриманими у зв`язку з його смертю.
Крім того, у відмові виплатити позивачці спірну суму відповідач зазначив, що виконає відповідні дії лише у випадку покладення судом зобов`язань в частині такої виплати, що суперечить наведеним вище положенням статті 61 Закону № 2262-ХІІ.
Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення. 
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.3 ч.6 ст.12 КАС України, дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому судове рішення, постановлене за результатами апеляційного перегляду в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу.
Керуючись ст.ст.12, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2024 року по справі №380/11537/24 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Р. В. Кухтей 	
судді	 	С. П. Нос 	
 	 	С. М. Шевчук