ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/15597/24 Суддя (судді) першої інстанції: Жукова Є.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача Златіна С.В.,
суддів: Воловика С.В., Кравченка Є.Д.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В : 
ОСОБА_1 (далі - позивач; ОСОБА_1 ) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у місті Києві (далі - відповідач; ГУ ДПС у м. Києві), в якому просив: 
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у м. Києві (юридична адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ: 44116011) щодо ненадання висновку про повернення надміру сплачених сум з податку на доходи фізичних осіб, у розмірі 1 008 731, 81 грн. (один мільйон вісім тисяч сімсот тридцять одна гривня 81 коп.) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації );
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у м. Києві (юридична адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ: 44116011) щодо ненадання висновку про повернення надміру сплачених сум з військового збору у розмірі 91 183, 31 грн. (дев`яносто одна тисяча сто вісімдесят три гривні 31 коп.) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації );
- зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві підготувати висновок про повернення на користь ОСОБА_1 надміру сплачених сум з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 1 008 731, 81 грн. (один мільйон вісім тисяч сімсот тридцять одна гривня 81 коп.) та подати його для виконання до Головного управління державної казначейської служби України у м. Києві; 
- зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві підготувати висновок про повернення на користь ОСОБА_1 надміру сплачених сум з військового збору у розмірі 91 183, 31 грн. (дев`яносто одна тисяча сто вісімдесят три гривні 31 коп.) та подати його для виконання до Головного управління державної казначейської служби України у м. Києві. 
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 27 квітня 2023 року позивач подав податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2022 рік. Проте, через незнання податкового законодавства України та Німеччини, країни де факти він проживає, помилково відмітив себе як резидента України. Крім того, після консультації з податковими органами Німеччини, позивачем, 28 серпня 2023 року було подано уточнюючу податкову декларацію про майновий стан і доходи, в якій було зазначено статус позивача, як «нерезидент», а також відображено в рядку 25.2 (зменшення суми, яка підлягає перерахунку до бюджету) раніше сплаченого податку на доходи фізичних осіб в розмірі 1 008 731, 81 грн., а також військовий збір у розмірі 91 183,31 грн. Крім іншого, 15.12.2023р., позивачем подано до ГУ ДПС у м. Києві заяви про повернення/перерахування помилково (надміру) сплачених грошових коштів, в яких він просив відповідача повернути надмірно сплачені суми на доходи фізичних осіб. Разом з тим, відповідач листом від 12.01.2024р. №1637/6/26-15-24-01-18-07 повідомив, що на дату надання відповіді факт помилково (надміру) сплачених грошових коштів по податку на доходи фізичних осіб не встановлено, а тому відсутні законодавчі для повернення коштів. 
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2026 року адміністративний позов задоволено повністю.
Ухвалюючи судове рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що обов`язковими умовами, сукупне дотримання яких платником податків є необхідним для повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені, є: відсутність у такого платника податків податкового боргу (пункт 43.2 статті 43 ПК України); подання платником податків заяви про повернення коштів протягом 1095 днів від дня виникнення переплати (пункт 43.3 статті 43 ПК України); відповідність поданої заяви положенням пункту 43.4 статті 43 ПК України (який містить вимогу про зазначення платником напряму перерахування коштів: на рахунок платника податків у банку, небанківському надавачу платіжних послуг; на єдиний рахунок (у разі його використання); на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, небанківському надавачу платіжних послуг). Суд відзначив, що станом на день звернення позивачем до відповідача із заявою про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені відсутність заборгованості позивача по сплаті податків і зборів. Крім того, виходячи з дати сплати позивачем надмірно сплаченої суми податку на доходи фізичних осіб та військовий збір, визначений у пунктом 43.3 статті 43 ПК України строк у 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми та/або пені, для звернення із такою заявою про повернення, позивачем не пропущено; відповідач за наслідком опрацювання листа позивача був зобов`язаний вчинити дії, направлені на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань позивача. Також підкреслив, що умови повернення платнику податків помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені не передбачає необхідність проведення перевірки з метою реалізації платником податків свого права на таке повернення, тобто, висновок відповідача з листа про «необхідність» проведення перевірки не ґрунтується на вимогах закону. 
Не погоджуючись з рішенням Київського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2026 року, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
В обґрунтування заявлених вимог апелянт зазначив про те, що підтвердження факту зайвого утримання податку на доходи нерезидента можливе лише за рішенням контролюючого органу, прийнятого за результатами перевірки, проведеної згідно заяви нерезидента (уповноваженої особи).
Представник відповідача відмітив, що повернення надміру сплаченого грошового зобов`язання за напрямом перерахування коштів, що виникло внаслідок самостійного уточнення у бік зменшення суми грошових зобов`язань, що були раніше задекларовані та сплачені, можливе після здійснення контрольно-перевірочних заходів.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 березня 2026 року відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.
23 березня 2026 року представник ОСОБА_1 - Колєсніков О.А., подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2026 року - без змін.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2026 року справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження. 
Згідно з частиною першою статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та докази, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду зазначає наступне. 
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , 27 квітня 2023 року подав податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2022 рік.
28 серпня 2023 року було подано уточнюючу податкову декларацію про майновий стан і доходи, в якій було відмічено статус позивача, як «нерезидент», а також відображено в рядку 25.2 (зменшення суми, яка підлягає перерахунку до бюджету) раніше сплаченого податку на доходи фізичних осіб в розмірі 1 008 731, 81 грн., а також військовий збір у розмірі 91 183,31 грн.
19.10.2023р., позивач надав до відповідача заяву про повернення надміру/помилково сплачених грошових сум з податку на доходи фізичних осіб та військового збору, на що відповідачем сформовано лист-відповідь №106562/6-26-15-24-01-18-10 від 20.11.2023р., в якому вказано на необхідність отримання документів на підтвердження відомостей зазначених у податковій декларації за наслідками звітного 2022 року, задля проведення контроль-перевірочних заходів.
Листом від 20.11.2023р. №113442/6, позивачем надано пояснення та документи.
15.12.2023р., позивачем подано заяви про повернення надміру/помилково сплачених грошових сум №45567006 з військового збору та №45564116 з податку на доходи фізичних осіб. 
12.04.2024р., Головним управлінням ДПС у м. Києві листом №1637/6/26-15-24-01-18-07 надано відповідь про неможливість повернення надміру та/або помилково сплачених сум у зв`язку з відсутністю підтвердженого факту наявності помилково/надміру сплачених грошових коштів. 
Вважаючи таку бездіяльність ГУ ДПС у м. Києві протиправною, ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду із цим позовом. 
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду виходить з такого. 
Предметом спору є повернення надміру та/або помилково сплачених сум податків та зборів.
Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (ПК України).
Підпунктом 17.1.10 пункту 17.1 статті 17 ПК України передбачено право платника податків на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.
Процедуру та умови повернення платнику податків помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені в Україні врегульовано, зокрема, статтею 43 ПК України, Порядком повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затв. Наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03.09.2013 (далі - Порядок № 787), Порядком інформаційної взаємодії Державної податкової служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення (перерахування) платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 60 від 11.02.2019 (далі - Порядок №60).
Стаття 43 ПК України визначає умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені.
Пунктом 43.1 вказаної статті передбачено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.
За правилами пункту 43.2. цієї ж статті, у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.
Відповідно до пункту 43.3 статті 43 ПК України обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.
Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку (пункт 43.4. статті 43 ПК України).
За правилами пункту 43.5 ПК України контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення належних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
У разі якщо повернення сум податку на доходи фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу, відповідне повідомлення надсилається контролюючим органом до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення шістдесятиденного строку з дня отримання відповідної податкової декларації.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обов`язковими умовами, сукупне дотримання яких платником податків є необхідним для повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені, є:
- відсутність у такого платника податків податкового боргу (пункт 43.2 статті 43 ПК України);
- подання платником податків заяви про повернення коштів протягом 1095 днів від дня виникнення переплати (пункт 43.3 статті 43 ПК України);
- відповідність поданої заяви положенням пункту 43.4 статті 43 ПК України (який містить вимогу про зазначення платником напряму перерахування коштів: на рахунок платника податків у банку, небанківському надавачу платіжних послуг; на єдиний рахунок (у разі його використання); на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, небанківському надавачу платіжних послуг).
Така правова позиція щодо умов повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені з бюджету, узгоджується із рішеннями Верховного суду, викладеними, зокрема, в обов`язкових для врахування постановах по справах № 816/3871/15 від 10.03.2023 та № 420/127/21 від 11.04.2023.
Колегією суддів встановлено, що факт перерахування грошових коштів позивачем до бюджету підтверджується копіями платіжних інструкцій, які містяться у матеріалах справи.
Також факт переплати підтверджується інформацією, яка надана відповідачем до відзиву на позовну заяву, з ІКП по військовому збору та ІКП по ПДФО за 2023 - 2024 роки.
Суд звертає увагу на те, що станом на день звернення позивачем до відповідача із заявою про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені відсутня заборгованості позивача по сплаті податків і зборів, що також підтверджується інформацією, яка надана відповідачем до відзиву на позовну заяву, з ІКП по військовому збору та ІКП по ПДФО за 2023 - 2024 роки.
Крім того, виходячи з дати сплати позивачем надмірно сплаченої суми податку на доходи фізичних осіб та військовий збір, визначений у пунктом 43.3 статті 43 ПК України строк у 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми та/або пені, для звернення із такою заявою про повернення, позивачем не пропущено.
Відповідно, враховуючи наведене вище правове регулювання, відповідач за наслідком опрацювання листа позивача був зобов`язаний вчинити дії, направлені на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань позивача.
Нездійснення ж таких дій, з огляду на наявність правових підстав для цього, що було встановлено вище, свідчить про допущення відповідачем протиправної бездіяльності, та, відповідно, є свідченням правомірності заявлених позовних вимог.
Колегія суддів вказує на те, що відповідач не був позбавлений можливості здійснити контрольно-перевірочні заходи у встановлений ПК України строк. Однак відповідач не надав суду належних та допустимих доказів проведення даних заходів, а також доказів заниження позивачем сум нарахованих податків та зборів згідно поданих декларацій.
За вказаних обставин, вірним є висновок суду першої інстанції про задоволення позову.
Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи статті 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За вказаних обставин, колегія суддів залишає апеляційну скаргу ГУ ДПС у м. Києві без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду 02.02.2026 року без змін.
Розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено.
Керуючись статтями 243, 272, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві - залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2026 року - залишити без змін.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач С.В. Златін

Суддя С.В. Воловик

Суддя Є.Д. Кравченко

Повний текст судового рішення виготовлено 19 травня 2026 року.