Справа №516/31/26
Провадження №2/516/90/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2026 року	м.Теплодар	

Теплодарський міський суд Одеської області у складі:
головуючої судді - Ширінської О.Х.
за участю секретаря - Паньковської Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Теплодарського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
УСТАНОВИВ:
ТОВ «Споживчий центр», через представника Танцуріну Є.В., звернулося з вище вказаним позовом до ОСОБА_1 .
В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача Танцуріна Є.В. зазначила, що 05.05.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 528465-КС-003 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
ТОВ «БІЗПОЗИКА» 05.05.2025 року направлено ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір № 528465-КС-003 про надання кредиту.
05.05.2025 року ОСОБА_1 , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 528465-КС-003 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.
Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено ОСОБА_1 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор А-4634, на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено.
Таким чином, 05.05.2025 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та ОСОБА_1 було укладено Договір № 528465-КС-003 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платност, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.
Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1 процент за кожен день користування Кредитом.
Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі - Проценти за користування Кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів.
Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору.
ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало Позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_2 (котру Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про перерахування коштів (або платіжним дорученням).
До теперішнього часу Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 528465-КС-003 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у Розрахунку заборгованості за Договором № 528465-КС-003 Позичальника ОСОБА_1 , чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором.
Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 528465-КС-003 Позичальника ОСОБА_1 , Відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором № 528465-КС-003 на загальну суму 2 540,00 грн.
Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту.
Аналогічної позиції притримується Верховний Суд в пункті 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), де зазначено, що: не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.
Також у Постанові Верховного Суду від 23.12.2020 року по справі № 127/23910/14-ц зазначено, що: часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу.
Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 , належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у Боржника станом на 07.01.2026 року утворилась заборгованість за Договором № 528465-КС-003 про надання кредиту, у розмірі 25 136,00 грн., що складається з:
Суми прострочених платежів по тілу кредиту - 9 400, 00 грн.;
Суми прострочених платежів по процентах - 9 776, 00 грн.;
Суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн.;
Суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ - 5 000, 00 грн.;
Суми прострочених платежів за комісією - 960,00 грн.
Представник позивача просила стягнути з відповідача вказану суму заборгованості по кредитному договору, а також витрати за сплату судового збору у розмірі 2 662, 40 грн.
В судове засідання сторони не з`явились. 
Представник позивача у позові просила розглянути справу без участі представника позивача, просила задовольнити заявлені позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечувала. 
Відповідач повідомлявся належним чином про час, дату та місце розгляду справи,в тому числі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причини неявки суду невідомі, заяв і клопотань від відповідача не надходило. 
Згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. 
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, з урахування думки позивача, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 05.05.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено Договір № 528465-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». 
05.05.2025 року ОСОБА_1 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту), направлену ТОВ «Бізнес Позика», щодо укладення Договору № 528465-КС-003 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.
На номер телефону, вказаний відповідачем (позичальником) НОМЕР_1 , через телекомунікаційну систему було направлено одноразовий ідентифікатор А-4634, яким ОСОБА_1 підписав 05.05.2025 року кредитний договір № 528465-КС-003.
Підписанням цього Договору позичальник підтверджує, що до укладання Договору від кредитодавця отримав інформацію, передбачену законодавством України, зокрема, передбачену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також Паспорт споживчого кредиту, примірник Правил (у формі електронного документа), що розміщені на сайті кредитодавця.
Отже, суд приходить до висновку, що між позивачем та відповідачем укладено договір у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис».
Укладення ТОВ «Бізнес позика» кредитного договору з ОСОБА_1 в електронній формі юридично є еквівалентним укладеному ідентичного за змістом кредитного договору, який підписано власноручним його підписом, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. 
Відповідно до умов договору сума кредиту становить 10 000 грн., строк, на який надається кредит - 16 тижнів, стандартна процентна ставка в день 1% фіксована, комісія за видачу кредиту (одноразово) - 2 000 грн.
На виконання умов Договору позивач свої зобов`язання виконав, надавши ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 10 000 грн., шляхом перерахування на його банківську картку №  НОМЕР_2 .
Доказом підтвердження перерахування грошових коштів ТОВ «Бізнес Позика» на картковий рахунок відповідача є інформація, надана АТ «Універсал Банк» на ухвалу суду від 30.04.2026 року, а саме: на ім`я ОСОБА_2 в банку емітовано карту №  НОМЕР_2 , на яку 05.05.2025 року перераховано 10 000 грн.
В порушення вимог Договору від 05.05.2025, відповідач не здійснив повного погашення заборгованості за кредитом, внаслідок чого у нього утворилась прострочена заборгованість по кредиту.
Згідно наданого розрахунку заборгованості та довідки про стан заборгованості за кредитним договором № 528465-КС-003 за період з 05.05.2025 по 08.01.2026, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Бізнес Позика» склала 25 136грн. 00 коп., що складається з заборгованості за кредитом - 9 400, 00 грн., заборгованості по відсоткам - 9 776, 00 грн., заборгованості по комісії - 960, 00 грн., заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ (штраф, як зазначено в довідці про стан заборгованості) - 5 000,00 грн.
Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
В порядку ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
З огляду на вище наведене, оскільки відповідачем порушені зобов`язання за кредитним договором щодо своєчасного здійснення платежів, передбачених його умовами, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» в частині стягнення заборгованості за кредитом, заборгованості по відсотках та по комісії підлягають задоволенню у загальному розмірі 20 136, 00 грн.
Разом з цим, з наданого позивача розрахунку заборгованості за договором кредиту № 528465-КС-003 від 05.05.2025, укладеного між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 , нарахування боргу в частинізаборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України, здійснено із порушенням п. 18 Перехідних та Прикінцевих положень Цивільного кодексу України та пункту 6 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування». 
Так, відповідно до п. 18 Перехідних та Прикінцевих положень Цивільного кодексу України згідно п. 18 Перехідних та Прикінцевих положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 
- у періоді існування особливих правових наслідків, - таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 
- у договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 
-у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання).
Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Такі самі наслідки закріплені в п. 6 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування».
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022 зі змінами з 24.02.2022 року на території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і станом на дату розгляду цієї справи діє на території України.
Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України).
Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/8618/15-ц (провадження № 61-4393сво18)).
Враховуючи вищевикладене, кредитодавець в порушення вимог п. 18 Перехідних та Прикінцевих положень Цивільного кодексу України та п. 6 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» неправомірно нарахував заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України.
З урахуванням зазначених вище обмежень, встановлених п. 18 Перехідних та Прикінцевих положень Цивільного кодексу України та п. 6 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», відсутні правові підстави для стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУрозмірі 5000 грн., тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Крім того, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Відповідно до платіжної інструкції № 2442 від 28.01.2026 року розмір сплаченого позивачем судового збору становить 2 662. 40 грн.
Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у загальному розмірі 20 136, 00 грн., що складає 80, 1 % від суми заявлених позовних вимог, то на користь позивача підлягають стягненню з відповідача понесені судові витрати за сплачений судовий збір у розмірі 2 132 грн. 58 коп. ( 2 662 грн. 40 коп.* 80, 1 % = 2 132 грн. 58 коп.). 
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 229, 258-259, 263-268, 280-284, 289 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 549, 623, 1048-1052, 1054 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (код ЄДРПОУ 41084239, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Лесі Українки, буд.26, офіс 411) заборгованість за кредитним договором № 528465-КС-003 від 05.05.2025 року у розмірі 20 136 (двадцять тисяч сто тридцять шість) гривень 00копійок. 
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (код ЄДРПОУ 41084239, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Лесі Українки, буд. 26, офіс 411) судовий збір у розмірі 2 132, 58 (дві тисячі сто тридцять дві) гривні 58 копійок. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене у загальному порядку. 
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: О.Х. Ширінська