Справа № 283/736/26
провадження №1-кп/283/218/2026

В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
17 червня 2026 року Малинський районний суд Житомирської області в складі:
під головуванням судді ОСОБА_1 
з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , 
з участю прокурора     ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого     ОСОБА_5 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Малині кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 12026060510000059 від 04 березня 2026 року по обвинуваченню: 
ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вишів Коростенського району Житомирської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, пенсіонера, мешканця АДРЕСА_1 , не судимого,
в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 369 КК України,  
ВСТАНОВИВ:
04 березня 2026 року близько 14-ї години працівниками сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Коростенського районного управління поліції Головного управління поліції у Житомирській області, які перебували на маршруті патрулювання в межах Малинської та Чоповицької територіальної громад Коростенського району при виконанні своїх службових обов`язків, по вул. Грушевського 132Б в м. Малині, було виявлено легковий автомобіль марки «Volkswagen Transporter» д.н.з НОМЕР_1 , який порушив п.9.2б Правил дорожнього руху, а саме, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом, після чого було прийнято рішення про зупинку вказаного транспортного засобу. 
В ході перевірки документів працівниками СРПП ВП №1 Коростенського РУП було встановлено особу водія, ним виявився ОСОБА_5 , який перебував з ознаками алкогольного сп`яніння.
Після цього, водію було запропоновано у встановленому законом порядку пройти огляд на стан сп`яніння та роз`яснено положення про відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, на що той погодився та відповідно до результатів алкометру «Alcotest 6810» покажчик алкоголю у ОСОБА_5 становив 0,67‰.
3 метою уникнення від адміністративної відповідальності, діючи у власних інтересах з раптово виниклим умислом, направленим на надання патрульним поліцейським, тобто службовим особам, неправомірної вигоди за не притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_5 , 04 березня 2026 року о 14 годині 40 хвилин надав неправомірну вигоду в сумі 200 (двісті доларів) США, що в еквіваленті на національну валюту України згідно курсу Національного банку України станом на 04.03.2026 становить 8792 грн., інспектору СРПП ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області - сержанту поліції ОСОБА_6 , який призначений на посаду поліцейського СРПП ВП №1 Коростенського РУП, наказом ГУНП в Житомирській області №27 о/с від 01.02.2021, який з 08:00 год. 04.03.2026 до 08:00 год. 05.03.2026 перебував на чергуванні в складі автопатруля разом з сержантом поліції сектору реагування патрульної поліції ВП №1 ОСОБА_7 , шляхом демонстративного поміщення грошових коштів до салону службового автомобіля Renault Duster, номерний знак НОМЕР_2 , після чого працівниками поліції припинено неправомірні дії ОСОБА_5 , шляхом повідомлення про надання неправомірної вигоди на спеціальну лінію «102».
Таким чином, ОСОБА_5 , надав неправомірну вигоду службовій особі, за невчинення службовою особою в його інтересах дії з використанням службового становища, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненому визнав повністю та додав, що за вказаних в обвинувальному акті обставин дійсно вчинив дане кримінальне правопорушення, у вчиненому щиро розкаявся, негативно засуджував свій вчинок, запевнював суд, що в подальшому подібного не вчинятиме.
При цьому, судом безпосередньо досліджено докази надані стороною обвинувачення.
Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та вирішити питання стосовно речових доказів у кримінальному провадженні і застосувати спецконфіскацію на підставі ст. 96-1 КК України.
Захисник у судовому засіданні підтримав позицію прокурора та просив суворо не карати його підзахисного.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичних обставин справи, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.
Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Беручи до уваги, що обвинувачений визнав себе винуватим та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального правопорушення, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, захисника, суд дійшов такого висновку.
Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин вчиненого, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи викладене, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у наданні неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою в його інтересах дії з використанням службового становища, доведена поза розумним сумнівом та кваліфікує дії останнього за ч. 1 ст. 369 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому відповідно до ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12КК України належить до нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, є пенсіонером, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, відношення останнього до вчиненого, яке полягає у відвертому осуді своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно з ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставиною, яка його обтяжує є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Тому, на підставі викладеного, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне, призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді штрафу в межах санкції статті, що йому інкриміновано та дорівнює його мінімального розміру.
Суд зазначає, що згідно з положеннями статей 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Призначене ОСОБА_5 покарання у виді штрафу у вказаному розмірі, є необхідним й достатнім для його виправлення та запобігатиме вчиненню нових кримінальних правопорушень у майбутньому.
Запобіжний захід у цьому кримінальному провадженні не обирався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Керуючись ст. 349, 368, 373, 374 КПК України, 
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим за ч.1 ст.369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі одна тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 06.03.2026 (283/497/26) на кошти іноземної валюти у загальній сумі 200 доларів США, купюрами дві по 100 серії PAO4282545B та PL51499198H .
На підставі ст. 96-1 КК України примусово безоплатно вилучити у власність держави грошові кошти іноземної валюти у розмірі 200 (двісті доларів) США, купюрами номіналом по 100 (сто доларів) США, а саме: купюра номіналом 100 (сто доларів) США серії PAO4282545B та купюра номіналом 100 (сто доларів) США серії № PL51499198H, які зберігаються спецпакеті PSP 2161521 в АТ КБ «Приватбанк» (акт прийому-передачі майна на зберігання від 27.03.2026) та в подальшому передачею їх на потреби Збройних Сил України.

Після набрання вироком законної сили, речові докази:
DVD-R-диски з відеозаписами з проведення огляду місця події від 04.03.2026, з віджеозаписом з натільного реєстратора «бодікамера» та відеореєстратора службового автомобіля від 04.03.2026 - залишити в матеріалах наглядового провадження прокурора.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати в розмірі 3565, 60 грн, пов`язані з залученням експерта.

Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду протягом 30 діб з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя