Провадження № 2/537/425/2026
Справа № 537/7780/25
РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.05.2026 року      м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука у складі:
головуючого судді Мурашової Н.В., 
за участі секретаря Дейнеки В.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в залі судових засідань у місті Кременчук за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коваленко (Сазонової) Олени Миколаївни, Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
у с т а н о в и в:
Короткий зміст позовних вимог. 
04 грудня 2025 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 , поданий його представником адвокатом Філатовою О.П. та уточнений до початку розгляду справи в частині дати, коли позивачу стало відомо про наявність виконавчого напису, до АТ «Ідея Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коваленко (Сазонової) О.М., Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просили визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 29.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коваленко (Сазоновою) О.М., за №31581. Судові витрати покласти на відповідача.
В обґрунтування позову зазначено, що 17 лютого 2022 року державним виконавцем Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження №68673302 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 29.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коваленко (Сазоновою) О.М., за №31581. Про наявність спірного виконавчого напису ОСОБА_1 дізнався 08 серпня 2025 року після списання грошових коштів з його рахунку в банківській установі. Вважають, що зазначений виконавчий напис підлягає скасуванню, оскільки нотаріусом не дотримані приписи ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку. Безспірність це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Вчиняючи виконавчий напис №31581 від 29.12.2021 року приватний нотаріус не перевірив безспірності стягнення грошових коштів. Вказана у виконавчому написі заборгованість не визнається ОСОБА_1 в повному обсязі. За таких обставин до суду було подано позов про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису нотаріуса.

Рух справи.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 08.12.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 09.12.2025 року вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом нотаріуса, що проводиться в межах виконавчого провадження.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 10.02.2026 року залучено до участі у справі співвідповідачем Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал».

Короткий зміст відзиву на позовну заяву.
24 грудня 2025 року до суду надійшов відзив АТ «Ідея Банк» на позовну заяву, в якому просили відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
В обґрунтування відзиву зазначили, 22 березня 2021 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №Z62.00501.007777647, відповідно до якого Банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби у розмірі 42416,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник одержав кредит та зобов`язався повернути його разом з процентними платежами згідно з умовами договору. Однак ОСОБА_1 не виконав зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 60834,40 грн, після чого Банк звернувся до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису у безспірному порядку, надавши усі необхідні документи. На адресу позивача надсилалася вимога про усунення порушень за кредитним договором та надано термін на виконання, проте така вимога залишилася без уваги. 26 листопада 2025 року АТ «Ідея Банк» (Клієнт) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (Фактор) уклали договір факторингу №2611-25, згідно якого Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Згідно з Додатком №1 до Договору факторингу №2611-25 від 26.11.2025 року, в якому зазначеному Реєстр Боржників, АТ «Ідея Банк» передав, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» прийняло на умовах, визначених Договором, право вимоги до ОСОБА_1 , що виникло на підставі кредитного договору. Отже, до нового кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» перейшли всі права вимоги, тому АТ «Ідея Банк» не є належним відповідачем у справі, оскільки позов повинен бути пред`явлений до поточного кредитора, який має право на отримання коштів за кредитним договором, у тому числі в примусовому порядку під час виконання оскаржуваного виконавчого напису. Просили також застосувати строк позовної давності до позовних вимог, посилаючись, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом 29.12.2021 року, виконавче провадження №68673302 відкрито 17.02.2022 року, представник позивача вказала, що про вчинення виконавчого напису ОСОБА_1 стало відомо 08 серпня 2022 року, а з позовом позивач звернувся 04 грудня 2025 року після спливу строку позовної давності. Зазначили, що заявлена представником позивача сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. є неспівмірною із складністю спору, значно завищеною, необґрунтованою, не відповідає реальності таких витрат, розумності їх розміру, та враховуючи, що АТ «Ідея Банк» є неналежним відповідачем, тому необхідно відмовити в її задоволенні.

Позиції учасників справи в судовому засіданні.
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Філатова О.П. в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її та позивача відсутність, просила не стягувати судові витрати на професійну правничу допомогу. 
Відповідач АТ «Ідея Банк» в судове засідання свого представника не направили, просили розглянути справу у їх відсутність, при винесенні рішення врахувати відзив на позов.
Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коваленко (Сазонової) О.М. в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи. З заявою про відкладення судового засідання не зверталася, причини неявки не повідомила, відзиву не надала.
Представник відповідача Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції головний державний виконавець Загребельний А.Ю. в судове засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Зазначив, що Крюківський відділ державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не може бути відповідачем по справі, оскільки справи за позовами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19 червня 2023 року по справі №187/1718/20.
Відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» в судове засідання свого представника не направило, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. З заявою про відкладення судового засідання не зверталися, причини неявки не повідомили, відзиву не надали.
У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Норми права. Обставини, установлені судом. Мотиви ухваленого рішення.
Згідно з вимогами статті 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, інтересів.
Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обов`язків, передбачений пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
З письмових матеріалів вбачається, що 22 березня 2021 року Акціонерне товариство «Ідея Банк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №Z62.00501.007777647, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 42 416,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15%, строком на 36 місяців.
29 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою (Коваленко) О.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №31581, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» невиплачені в строк грошові кошти на підставі Договору кредиту та страхування №Z62.00501.007777647 від 22.03.2021 року, укладеного між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , строк платежу за яким настав 22.05.2021 року, за період з 22.06.2021 року по 23.11.2021 року у розмірі 62 734,40 грн., яка складається з строкового основного боргу у розмірі 39 095,80 грн., простроченого основного боргу у розмірі 3 320,20 грн., прострочених процентів у розмірі 4 162,16 грн., строкових процентів у розмірі 17,20 грн., строкової плати за обслуговування кредиту у розмірі 1 412,45 грн., простроченої плати за обслуговування кредиту у розмірі 12 826,59 грн., плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 1900,00 грн.
За заявою АТ «Ідея Банк» від 10 лютого 2022 року Крюківським відділом державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 17 лютого 2022 року відкрито виконавче провадження №68673302 з примусового виконання виконавчого напису від 29 грудня 2021 року за №31518, що підтверджується Інформацією про виконавче провадження від 03.12.2025 року.
Згідно зі статтею 18 Цивільного кодексу України, а також статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» №3425-ХІІ від 02 вересня 1993 року, вчинення виконавчого напису – це форма захисту цивільних прав кредитора, нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини.
Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», а також постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №622, якою Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин» та включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Судом встановлено, що спірний виконавчий напис виданий на підставі пункту 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
Водночас, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року, Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін.
Таким чином, на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус не мав права керуватись розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку та вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору та виписки з рахунку боржника.
Крім того, суд вважає, що характер правовідносин, що склалися між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк» жодним чином не свідчить про безспірність виниклої у боржника заборгованості.
У своїй постанові від 11 жовтня 2018 року у справі № 405/1015/17 (провадження 61/1028ск18) Верховний Суд висловив наступний висновок: «Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису».
Таким чином, з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник ОСОБА_1 мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Не додано розрахунок заборгованості, що унеможливлює встановлення часу її виникнення, а відповідно унеможливлює перевірку звернення до нотаріуса в межах строку позовної давності. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.
Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів є: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Згідно статті 12 та статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За таких обставин, оскільки з матеріалів справи вбачається, що нотаріусу не надано жодних підтверджень щодо наявності безспірної заборгованості позивача перед відповідачем, кредитний договір не посвідчений нотаріусом, тому суд приходить до висновку, що на момент вчинення виконавчого напису нотаріус не мав документів на підтвердження безспірності заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Ідея Банк». А тому оспорюваний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню.

Щодо вирішення питання про визнання відповідачів неналежними.
Відповідно до ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.
Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.
Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.
У постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 705/3876/18 Верховний Суд виснував, що для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, – належного відповідача. Отже, неналежний відповідач – це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі – належному відповідачеві.
Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження (див. висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).
Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в позові.
За змістом правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 19 червня 2023 року у справі №187/1718/20, відповідачем у справах за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково) є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача.
Установлено, що 26 листопада 2025 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (Фактор) укладено договір факторингу №2611-2025, відповідно до умов якого Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Право грошової вимоги до боржника може бути відступлене на підставі договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника), що відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 17 січня 2020 року у справі №916/2286/16.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.514 ЦК України).
Відповідно до правових висновків, викладених в постановах Верховного Суду від 23 липня 2019 року у справі №905/1976/16 та від 09 грудня 2019 року у справі №2-3627/09, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) згідно з вимогами чинного законодавства є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, внаслідок чого припиняється її статус як сторони виконавчого провадження. Заміна такої особи належним кредитором проводиться відповідно до ч.5ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.
Тобто, крім підстав для матеріального правонаступництва учасником правовідносин повинні бути доведені також підстави для процесуального правонаступництва.
Суд встановив, що ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» не вживалися заходи щодо заміни стягувача у порядку, визначеному цивільним процесуальним законодавством. 
За даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень на час ухвалення рішення стягувачем у виконавчому провадженні №68673302 є АТ «Ідея Банк».
Відтак, суд дійшов висновку, що Крюківський відділ державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коваленко (Сазонова) О.М., ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» є неналежними відповідачами, а належним відповідачем у справі про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є чинний стягувач у виконавчому провадженні, тобто АТ «Ідея Банк».

Щодо строку позовної давності.
Відповідно ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Згідно з ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. (ч.2 ст.267 ЦК України).
Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. (ч.3 ст.267 ЦК України).
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).
Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч.5 ст.267 ЦК України).
Частинами 1, 5 ст.261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
Позовна давність відповідно до ч.1 ст.260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими ст.ст. 253-255 цього Кодексу.
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину (пункт 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у редакції Закону № 540-ІХ, який набрав чинності 2 квітня 2020 року). 
Відповідно у п.19. Перехідних та прикінцевих положень до ЦК установлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. (Розділ доповнено пунктом 19 згідно із Законом України № 2120-IX від 15.03.2022)
Пункт 19 розділу виключено на підставі Закону № 4434-IX від 14.05.2025, який набрав законної сили 04.09.2025 року.
Отже у період воєнного стану з 24 лютого 2022 р. по 04 вересня 2025 р. перебіг позовної давності був зупинений.
Враховуючи те, що виконавчий напис вчинено 29 грудня 2021 року, строк позовної давності за вимогою про визнання його таким, що не підлягає виконанню, був продовжений на строк дії карантину та воєнного стану, та почав відлік з 05 вересня 2025 року, а тому позивач звернувся до суду із вказаним позовом в межах строку позовної давності.
З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково.
Керуючись статтями 5-19, 51, 76-81, 133, 141, 259, 263- 265, 280-282 ЦПК України, суд 
у х в а л и в:
Позов  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коваленко (Сазонової) Олени Миколаївни, Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню – задовольнити частково.
Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 29 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коваленко (Сазоновою) Оленою Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за №31518, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості у розмірі 62 734,40 грн.
Відмовити  ОСОБА_1  в задоволенні позовних вимог до неналежних відповідачів приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коваленко (Сазонової) Олени Миколаївни, Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал».
Інформація про сторони:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;
відповідач: Акціонерне товариства «Ідея Банк», ЄДРПОУ 19390819, місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Валова, буд.11;
відповідач: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коваленко (Сазонова) Олена Миколаївна, місцезнаходження офісу: АДРЕСА_2 ;
відповідач: Крюківський відділ державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ЄДРПОУ 34987557, місцезнаходження: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Ігоря Сердюка, буд.43;
відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», ЄДРПОУ 35234236, місцезнаходження: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд.1, корпус 28, 4-й поверх.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено 20.05.2026 року.

Суддя           Мурашова Н.В.