Справа № 289/1559/25	  	Головуючий у 1-й інст. Кириленко О. О.	
Категорія 22	  	Доповідач Шалота К.В.	

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2026 року	м. Житомир	

Житомирський апеляційний суд у складі:
судді-доповідача Шалоти К.В.,
суддів Коломієць О. С., Талько О. Б.,
за участю секретаря
судового засідання Прохорчук Д. В.,
представника позивача Цуканової Н. В. (в режимі відеоконференції),
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи
апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Прийменко Георгій Сергійович,
на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 11 березня 2026 року, ухвалене у складі судді Кириленка О.О. у м. Радомишлі,
у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю “Агріпол” про розірвання договору оренди,

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог
1. У серпні 2025 року ОСОБА_1 (далі — позивачка) звернулася до Радомишльського районного суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріпол" (далі — ТОВ "Агріпол", відповідач) про розірвання договору оренди землі.
2. Позов мотивовано тим, що 15 травня 2013 року між ОСОБА_2 , яка на той час була власником земельної ділянки з кадастровим номером 1825087200:09:000:0033, та ТОВ "Агріпол" було укладено спірний договір оренди землі, за умовами якого належна ОСОБА_2 земельна ділянка, яка знаходиться на території Облітківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, була передана в оренду ТОВ "Агріпол", строком на 5 років.
3. Вказується, що після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку успадкувала її дочка — ОСОБА_3 , яка за період з січня 2018 року по березень 2024 року отримувала виплати від ТОВ "Агріпол" у 4 кварталі 2020 року кошти в розмірі 7299,66 грн за надання земельної ділянки с/г призначення в оренду; у грудня 2021 року кошти в сумі 4405,30 грн за надання земельної частки (паю) в оренду. 
4. Стверджується, що інших виплат від ТОВ "Агріпол" за 2022 та 2023 року не отримувала.
5. Зазначається, що 02 березня 2024 року ОСОБА_3 подарувала спірну земельну ділянку своєму сину — позивачу ОСОБА_1 , про що усно повідомила ТОВ "Агріпол".
6. Посилаючись на те, що позивач з березня 2024 року по червень 2025 року не отримував виплати від ТОВ "Агріпол", на неодноразові усні звернення ОСОБА_3 та позивача щодо сплати заборгованості за договором оренди ТОВ "Агріпол" не реагував, позивач просив суд:
— розірвати спірний договір оренди земельної ділянки від 15 травня 2013 року;
— зобов`язати ТОВ "Агріпол" повернути земельну ділянку позивачу у належному стані.
Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції
7. Радомишльський районний суд Житомирської області рішенням від 11 березня 2026 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовив.
8. Рішення місцевого суду мотивовано тим, що позивачем не доведено вжиття ним заходів щодо своєчасного повідомлення орендаря про перехід до нього права власності на земельну ділянку до липня 2025 році, а також не доведено обставини щодо істотного порушення відповідачем умов спірного договору оренди і ухилення його від сплати орендної плати.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги
9. Позивач не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав через адвоката Прийменка Г.С. апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, допущення порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення місцевого суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
10. Апеляційна скарга мотивована тим, що: 
— суд залишив поза увагою, що попередній власник земельної ділянки не отримувала орендної плати від відповідача, несплата орендної плати носила систематичний та триваючий характер, і розпочалася задовго до переходу права власності на земельну ділянку до позивача;
— суд не врахував, що позивач вступив у зобов`язальні правовідносини оренди у тому стані, в якому вони існували на момент переходу права власності, включно з наслідками неналежного виконання договору орендарем, а зосередив увагу лише на обставині неповідомлення відповідача про зміну власника земельної ділянки, поклавши негативні наслідки виключно на позивача;
— суд помилково вважав відсутніми підстави для розірвання договору оренди, оскільки невиконання відповідачем свого обов`язку зі сплати орендної плати є істотним порушенням умов договору та не може бути виправдане посиланням на неповідомлення про зміну власника;
— суд першої інстанції помилково пов`язав виконання відповідачем обов`язку зі сплати орендної плати виключно з фактом повідомлення його про перехід права власності, однак положення частини 3 статті 148-1 Земельного кодексу України не встановлюють звільнення орендаря від обов`язку сплачувати орендну плату у разі неповідомлення про зміну власника земельної ділянки, а лише регулюють порядок належного виконання зобов`язання;
— відповідач систематично не сплачувало орендну плату в повному обсязі, зокрема в 2022 - 2023 роках попередньому власнику земельної ділянки - ОСОБА_3 та 2024-2025 роках позивачу, що підпадає під дію пункту «д» частини 1 статті 141 Земельного кодексу України та є самостійною і достатньою підставою для розірвання договору, однак суд першої інстанції фактично виключив із правової оцінки період несплати орендної плати попередньому власнику земельної ділянки, чим неправильно застосував норми матеріального права.

Відзив на апеляційну скаргу
11. Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи до апеляційного суду не надходив.
12. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (частина 3 статті 360 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК)).

Рух справи в суді апеляційної інстанції
13. 10 квітня 2026 року Житомирський апеляційний суд ухвалою відкрив апеляційне провадження у справі №289/1559/25, встановив строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.
14. 30 квітня 2026 року Житомирський апеляційний ухвалою призначив справу до апеляційного розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.

Короткі позиції учасників справи в апеляційному суді
15. Представник позивача – адвокат Цуканова Н. В., яка взяла участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, доводи апеляційної скарги підтримала та просила скаргу задовольнити.
16. Представник відповідача у судове засідання не прибув належним чином повідомлявся про дату, час та місце апеляційного розгляду справи шляхом надіслання судових викликів в його електронний кабінет, його неявка не перешкоджає розгляду справи (частина 3 статті 372 ЦПК).
Фактичні обставини справи, встановлені судами
17. 15 травня 2013 року ОСОБА_2 (орендодавець) та ТОВ "Агріпол" (орендар) уклали договір оренди землі, за умовами якого орендодавець передала в строкове платне користування земельну ділянку з кадастровим номером 1825087200:09:000:0033, площею 2,4 га, яка розташована на території Облітківської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком на 5 років із можливістю його продовження, зі сплатою орендної плати у сумі 1040 грн один раз на рік, але не пізніше 31 грудня поточного року.
18. Відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 16 липня 2025 року вбачається, що 28 січня 2016 року Радомишлське районне управління юстиції зареєстровано за № 13069614 право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1825087200:09:000:0033 за ТОВ "Агріпол".
19. 02 березня 2024 року ОСОБА_3 (дарувальник) та ОСОБА_1 (обдарований) уклади договір дарування, посвідчений державним нотаріусом , за яким дарувальник передав у власність свого сина ОСОБА_1 безоплатно земельну ділянку з кадастровим номером 1825087200:09:000:0033, площею 2,404 га, розташовану на території Облітківської сільської ради Житомирського (Радомишлського) району Житомирської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
20. Із витягу з Державного реєстру речових прав № 368227986 від 02 березня 2024 року вбачається, що право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 1825087200:09:000:0033, площею 2,404 га, зареєстровано 02 березня 2024 року за ОСОБА_1 .
21. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору на запит від 25 серпня 2025 року вбачається, що інформація про доходи ОСОБА_1 за період з січня 2024 року по червень 2025 року нараховані та виплачені ТОВ "Агріпол" відсутня.

Позиція апеляційного суду
22. Згідно з частиною 1 статті 263 ЦПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
23. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права (частина 2 статті 263 ЦПК).
24. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частина 5 статті 263 ЦПК).
25. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина 1 статті 367 ЦПК).
26. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 367 ЦПК).
27. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з огляду на наступне. 

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд та застосовані норми права
28. Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
29. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.  У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК).
30. У справі, яка переглядається ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ "Агріпол" про розірвання договору оренди землі, посилалася на порушення орендарем обов`язку зі сплати орендної плати за 2022-2025 роки, що є істотним порушенням умов укладеного договору оренди землі, посилалася на частини 2 статті 651 ЦК, пункт «д» частини 1 статті 141 ЗК.
31. За змістом статті 11 Цивільного кодексу України (далі – ЦК), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
32. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК). 
33. У частинах 1 та 3 статі 651 ЦК визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
34. Відповідно до частин 2 та 3 статті 653 ЦК у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюються або припиняються з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.
35. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (частина 2 статті 792 ЦК).
36. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».
37. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України «Про оренду землі»).
38. Згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди, зокрема, є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, а приписи статей 24, 25 цього Закону визначають права та обов`язки орендодавця та орендаря, зокрема право орендодавця вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди і своєчасного внесення орендної плати, а також право орендаря самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.
39. Орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку (частина 2 статті 25 Закону України «Про оренду землі»).
40. Підстави припинення договору оренди землі - це законодавчо закріплені обставини, які передбачають припинення договірних відносин.
41. Спеціальними у врегулюванні розірвання договору оренди землі є приписи статті 32 Закону України «Про оренду землі», а також статті 141 ЗК, пункт «д» частини першої якої передбачає, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.
42. Відповідно до спеціальної норми частини 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
43. Згідно з пунктом «д» частини 1 статті 141 ЗК підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.
44. Отже, для того щоб констатувати наявність підстав для припинення права користування земельною ділянкою згідно з пунктом «д» частини 1 статті 141 ЗК, суд має встановити такі обставини, як «систематичність» та «несплату», зокрема, орендної плати.
45. Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що під систематичністю під час вирішення приватноправових спорів розуміються два та більше випадки несплати орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами договору. Натомість разове порушення такої умови договору не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання. Судова практика у розумінні поняття «систематичність» у подібних правовідносинах є усталеною (постанови Верховного Суду: від 04 липня 2023 року у справі № 906/649/22, від 20 лютого 2024 року у справі № 917/586/23, від 02 квітня 2024 року у справі № 922/1165/23 та інші).
46. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2024 року у справі №918/391/23 зазначено, що підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом «д» частини 1 статті 141 ЗК є саме систематична, тобто неодноразова (два та більше випадків), повна несплата орендної плати. Ця спеціальна норма у такому випадку є самостійною та достатньою, і звертатися до більш загальної норми частини другої статті 651 ЦК немає потреби, оскільки вона передбачає саме додаткову (до основної) підставу для розірвання договору оренди землі.
47. Вимогами частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК установлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
48. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6 статті 81 ЦПК).
49. Відповідно до статті 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
50. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (стаття 77 ЦПК). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК).
51. За змістом статті 89 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
52. Відмовляючи у задоволенні позову про розірвання договору оренди, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено вжиття заходів своєчасного повідомлення орендаря про перехід до нього права власності на земельну ділянку до липня 2025 році, порушення відповідачем умов спірного договору оренди та ухилення його від сплати орендної плати.
53. Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду з огляду на наступне.
54. У справі, яка переглядається, встановлено, що 15 травня 2013 року ОСОБА_2 та ТОВ "Агріпол" уклали спірний договір оренди землі, за умовами якого належна ОСОБА_2 земельна ділянка була передана в оренду ТОВ "Агріпол", строком на 5 років, зі сплатою орендної плати у розмірі 1040 грн один раз на рік, але не пізніше 31 грудня поточного року.
55. Також встановлено, що ОСОБА_1 набув у власність спірну земельну ділянку на підставі договору дарування від 02 березня 2024 року, укладеного з ОСОБА_3 .
56. Відповідно до частин 2, 3 статті 148-1 ЗК до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів. Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.
57. Отже, законом встановлено обов`язок особи у разі набуття права власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді на підставі чинного договору оренди землі, повідомити орендаря про факт переходу права власності на земельну ділянку, а також надати інформацію, що дозволить орендарю виконувати обов`язок зі сплати орендної плати, а також інші умови договору.

58. Натомість належних та допустимих доказів на підтвердження повідомлення відповідача про набуття позивачем право власності на спірну земельну ділянку, матеріали справи не містять.
59. Наявна в матеріалах справи копія рекомендованого листа 0311511286676 від ОСОБА_4 від 21 липня 2025 року, який повернувся відправнику без вручення адресату, не дає суду можливості встановити ані вмісту такого листа, ані особу адресата, якій направлявся такий лист.
60. За таких обставин, ураховуючи невиконанням орендодавцем обов`язку, передбаченого частиною 3 статті 148-1 ЗК щодо повідомлення орендаря про зміну власника у місячний строк, колегія суддів апеляційної суду вважає, що суду першої інстанції дійшов правильного висновку про недоведеність позивачем систематичної несплати відповідачем орендної плати позивачу за 2024-2025 роки та відсутність підстав для розірвання спірного договору оренди землі.
61. Крім того, звернення позивача до суду з позовом про розірвання договору оренди землі у серпні 2025 року, тобто через місяць після направлення, як стверджує у позові позивач, повідомлення орендарю про перехід права власності на земельну ділянку, не узгоджується із засадами розумності, добросовісності та справедливості, визначеними статтею 3 ЦК.
62. Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про наявність підстав для розірвання спірного договору оренди землі через невиконання відповідачем свого обов`язку зі сплати орендної плати попередньому власнику земельної ділянки - ОСОБА_3 за 2022-2023 роки, оскільки у вказаний період часу позивач не був учасником спірних орендних правовідносин, а тому відсутні підстави вважати, що позивач міг розраховувати на отримання орендної плати за спірним договором у цей пеірод та його права на отримання орендної плати могли бути порушені.
63. Крім того, будь-які докази на підтвердження неотримання попереднім власником земельної ділянки - ОСОБА_3 орендної плати за 2022-2023 роки в матеріалах справи відсутні.
64. Посилання представника позивача в апеляційній скарзі на правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/262/17, від 04 грудня 2019 року у справі № 183/1749/17, від 02 червня 2021 року у справі № 925/1103/19, висновкам суду першої інстанцій не суперечать, а відповідні аргументи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди із встановленими обставинами справи та необхідності переоцінки доказів, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку, з якою погоджується суд апеляційної інстанції.
65. За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову про розірвання договору оренди, доводи апеляційної скарги не свідчить про неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права та на правильність оскаржуваного рішення місцевого суду не впливають.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
66.Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК).
67. Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина 1 статті 375 ЦПК).
68. Колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, оскільки апеляційним судом не встановлено обставин для його скасування, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на правильність оскаржуваного судового рішення не впливають.

Щодо розподілу судових витрат
69. Частиною 13 статті 141 ЦПК передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
70. Оскільки апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат, понесених у суді першої та апеляційної інстанції, немає.
Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК, Житомирський апеляційний суд 

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Прийменко Георгій Сергійович, залишити без задоволення.

2. Рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 11 березня 2026 року у справі № 289/1559/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 червня 2026 року.

Суддя-доповідач	 	К.В. Шалота    	
Судді	 	О. С. Коломієць	
 	 	    О. Б. Талько