Справа №731/142/26 
Провадження №2/731/200/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(з а о ч н е)

25 червня 2026 року       с-ще Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді        Савенка А.І.,
за участю секретаря       Леоненко Г.В.,
представника позивача       Біляєвої Я.В.,
представника третьої особи      Гиленко Л.Р.,
третьої особи         ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Органу опіки та піклування – Виконавчого комітету Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області, ОСОБА_1 , про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна, припинення стягнення аліментів на користь матері та стягнення аліментів на користь опікуна, накладення заборони на відчуження нерухомого майна, - 

В С Т А Н О В И В:

24 березня 2026 року до суду надійшла вказана позовна заява.
В обґрунтування позовних вимог позивач, орган опіки та піклування, посилається на те, що малолітні діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишилися без батьківського піклування.
З 22 липня 2025 року діти знаходяться на обліку Служби у справах дітей Варвинської селищної ради, як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах.
Мати дітей, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишила дітей, не займається їх вихованням та утриманням.
Батько ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з сином не проживає, вихованням та утриманням дитини не займається.
З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян вбачається, що державна реєстрація народження ОСОБА_4 проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). Хоча зі слів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 останній є біологічним батьком дитини.
З народженням малолітньої ОСОБА_8 сімейне життя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не склалося, так як ОСОБА_2 на той час перебував у місцях позбавлення волі. 
У 2020 році ОСОБА_3 та донька ОСОБА_8 проживали за адресою: АДРЕСА_1 , в родині рідної баби/опікуна по лінії матері, адже ОСОБА_9 - це особа з числа дітей-сиріт. У зв`язку з тим, що ОСОБА_3 має низький батьківський потенціал та рівень побутової культури, схильність до вживання алкоголю, зміни партнерів/співмешканців, у неї відсутня материнська прив`язаність, то вихованням та утриманням малолітньої ОСОБА_8 займалася покійна прабаба ОСОБА_10 . 
Згодом, у 2022-2023 році, громадянин ОСОБА_2 почав проживати з ОСОБА_3 за вище вказаною адресою. З появою біологічного батька дитини ситуація погіршилася, батьки не займалися вихованням, утриманням малолітньої доньки і взагалі виїхали на тривалий час з селища Барва, а малолітньою ОСОБА_8 продовжувала опікуватися ОСОБА_10 .
У квітні 2023 року громадяни ОСОБА_2 та ОСОБА_3 одружилися, а в жовтні 2023 року у них народився син ОСОБА_11 .
Протягом останніх 2-х років стан утримання та виховання дітей в родині контролювалася відповідними службами, адже батьківський потенціал батьків низький. Крім того, обоє батьків схильні до вживання алкоголю, збирання сумнівних компаній, застосування фізичної сили один до одного, прояву агресії. 
З осені 2023 року сім`я проживала за адресою: АДРЕСА_2 , яка є приватною власністю ОСОБА_3 . Вказану квартиру було придбано за кошти державної субвенції як дитині-сироті. За цією адресою зареєстровані: ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та їх мати ОСОБА_3 . 
Не маючи постійного доходу, відповідачі не оплачували комунальні послуги, відповідно виникла значна заборгованість, зокрема електроенергію було відключено за борги, які становили близько 9 тис. грн. За сприяння рідного дядька, по лінії матері, ОСОБА_13 , борги були погашені, надано допомогу продуктами харчування.
У 2024 році питання боргів відновилося, крім того, батьки постійно зловживали алкоголем, вчиняли сварки в присутності дітей, належним чином не доглядали дітей, не забезпечували належне харчування, лікування, дотримання елементарних норм гігієни. ОСОБА_8 постійно проживає/гостює у рідної бабусі (по лінії батька), що обґрунтовувалося тим, що батьки не мають фінансів.
З літа 2025 року ОСОБА_3 почала проживати з малолітнім ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 , так як не спроможна сплачувати комунальні послуги у квартирі (зараз квартира в оренді).
В червні 2025 року Службою у справах дітей, разом із зацікавленими суб`єктами взаємодії, здійснено візит в родину у зв`язку з розпиванням алкоголю та збиранням сумнівної компанії жінкою разом зі співмешканцем, так як на той час ОСОБА_14 вже не проживала з чоловіком і мала наміри розлучитися. 
Відповідно до повідомлення Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області від 10 липня 2025 року на громадянку ОСОБА_6 25 червня 2025 року було складено та направлено на розгляд до Варвинського районного суду адміністративний протокол за ч. 1 ст. 184 КУпАП за ухилення від належного виконання батьківських обов`язків щодо догляду, навчання та виховання своїх малолітніх дітей. 
Восени до Служби у справах дітей надійшло повідомлення з ЗДО «Джерельце» Варвинської селищної ради стосовно занедбаності малолітнього ОСОБА_11 : дитина часто голодна, брудна, постійно присутній неприємний запах. Мати дитиною належним чином не займається, не придбані необхідні розвиваючі приладдя, відсутній змінний одяг, з матір`ю, в разі потреби, неможливо зв`язатися. З ОСОБА_3 проведено відповідну профілактично-виховну роботу членами міждисциплінарної команди, надано рекомендації та поради, намічено шляхи вирішення та усунення чинників, які спряють складним життєвим обставинам. Проте жінка не прислухалася до спеціалістів та фахівців, не забезпечувала належне утримання дітей, а 16 листопада 2025 року, перебуваючи в нетверезому стані, вчинила насильство стосовно малолітнього сина, за що притягнута до відповідальності постановою Варвинського районного суду від 14 січня 2026 року.
Протягом 2025 року родина перебувала під соціальним супроводом КЗ «Варвинський ЦСС», послуга соціального супроводу завершилася без досягнення позитивного результату у зв`язку з невиконанням батьками більшості заходів плану соціального супроводу, збереженням головного чинника неблагополучия - ухилення від виконання батьківських обов`язків, допущення випадків жорстокого поводження з дитиною. З метою підсилення заходів соціального супроводу ОСОБА_3 відвідувала заходи індивідуальної Корекційної програми на базі КЗ «Варвинський ЦСС», матеріал засвоєний на низькому рівні.
За сприяння Служби у справах дітей, за згодою матері та баби, з 18 листопада 2025 року обоє дітей почали проживати у сім`ї громадянки ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , яка перейнялася долею онуків.
Батьки повністю самоусунулися від виховання та утримання малолітніх дітей, не цікавляться їх життям та розвитком, не надають фінансову допомогу, ні в якій формі не спілкуються з дітьми.
Профілактично-роз`яснювальні бесіди з батьками результатів не дали, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 продовжують ухилятися від виконання батьківських обов`язків, а саме: не займаються вихованням дітей, не виділяють коштів на їх утримання, та й взагалі припинили будь-яке спілкування з дітьми. 
Наказом Служби у справах дітей Варвинської селищної ради від 15 січня 2026 року діти тимчасово влаштовані в родину родичів, рідної баби по лінії батька громадянки ОСОБА_1 , яка виявила бажання взяти в свою родину онуків, а надалі бути їх опікуном. Громадянка ОСОБА_1 звернулася до Служби у справах дітей з заявою та надала необхідний пакет документів для підготовки висновку про доцільність (недоцільність) встановлення опіки, піклування та відповідність її інтересам дітей. ОСОБА_1 перебуває на обліку Служби у справах дітей Варвинської селищної ради як потенційний кандидат в опікуни з 09 березня 2025 року.
Зараз батьки дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на території Варвинської селищної територіальної громади не проживають, ймовірне місце їх знаходження - місто Київ, участі у вихованні утриманні дітей не приймають, фінансово не допомагають, з дітьми спілкування не підтримують, не цікавляться життям, здоров`ям, фактично самоусунулися від виконання свої батьківських обов`язків.
Таке ставлення негативно позначається на становленні та самоствердженні дітей як особистостей та спричиняє їм душевні страждання.
На підставі ст.ст. 150, 164, 165, 166, 180, 182, 184, 191 СК України орган опіки та піклування просить: позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_11 ; позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо малолітніх дітей – доньки ОСОБА_8 та сина ОСОБА_11 ; встановити опіку над малолітніми дітьми та призначити ОСОБА_1 їх опікуном; припинити стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_11 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь опікуна аліменти на утримання сина ОСОБА_11 у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття; стягнути з ОСОБА_3 на користь опікуна аліменти на утримання доньки ОСОБА_8 та сина ОСОБА_11 у розмірі 1/3 частки усіх видів її заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дітьми повноліття; допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць на кожну дитину; накласти заборону на відчуження нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_4 , у якій зареєстровані малолітні ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , до досягнення дітьми повноліття. 
Ухвалою суду від 06 квітня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання по справі на 04 травня 2026 року (а.с. 63).
Ухвалою суду від 04 травня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до розгляду на 03 червня 2026 року (а.с. 103).
Судове засідання, призначене на 03 червня 2026 року, відкладено до 25 червня 2026 року у зв`язку з неявкою відповідачів. 
Представник позивача ОСОБА_15 у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Надала аналогічні позову пояснення.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце засідання повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації (а.с. 115, 135), а також шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України (а.с. 116, 137). Відзиву чи будь-яких заяв з процесуальних питань до суду не подавав.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце засідання повідомлялася належним чином шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації (а.с. 117, 136), а також шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України (а.с. 118, 138). Відзиву чи будь-яких заяв з процесуальних питань до суду не подавала.
Представник Служби у справах дітей Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області Гиленко Л.Р. позовні вимоги та надані службою висновки підтримала, просила задовольнити позов.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1 , підтвердила своє бажання бути опікуном малолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_11 . Пояснила, що батько та мати свідомо не здійснювали належним чином батьківських обов`язків, не забезпечували навіть базові потреби дітей, вели антисоціальний спосіб життя. З кінця минулого року покинули дітей, залишивши на її вихованні. 
Оскільки відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомили, відзивів не подали, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України проводить заочний розгляд справи.
Заслухавши пояснення представників позивача, Служби у справах дітей, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.
Судом встановлено, що матір`ю малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_3 , а батько записаний зі слів матері в порядку ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 22, 23-24).
Батьками малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 25).
Діти відвідують заклад дошкільної освіти «Джерельце» (а.с. 36, 38), де характеризуються позитивно (а.с. 37, 39). 
Разом з тим, з психолого-педагогічної характеристики ОСОБА_16 вбачається, що дівчинка більше часу мешкає з бабусею ОСОБА_17 , яка більше займається її вихованням. 
Наказом Служби у справах дітей № 33 від 22 липня 2025 року дітей взято на облік як таких, що перебувають у складних життєвих обставинах у зв`язку з тим, що батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей (а.с. 35).
З Акта обстеження умов проживання від 04 березня 2025 року (а.с. 42) вбачається, що діти мешкають з батьками за адресою: АДРЕСА_2 , та не забезпечені належним харчуванням, іграшками, розвиваючою літературою. Родина ОСОБА_18 не має постійного доходу, ОСОБА_2 не працевлаштований, вони з ОСОБА_3 схильні до вживання алкогольних напоїв, збирають сумнівні компанії, вчиняють сварки між собою.
Відповідно до Акта обстеження умов проживання від 24 червня 2025 року (а.с. 43) ОСОБА_19 з травня 2025 року, за сприяння рідного дядька, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , із сином ОСОБА_11 . В родині ОСОБА_18 триває процес розлучення. Донька ОСОБА_8 мешкає з бабусею, а на вихідних гостює у матері. ОСОБА_19 збирає сумнівні компанії та вживає алкоголь. Стан помешкання незадовільний, безлад, речі розкидані. 
В Акті обстеження умов проживання від 17 листопада 2025 року (а.с. 44) вказано, що ОСОБА_19 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , із сином ОСОБА_11 та співмешканцем ОСОБА_20 . Стан помешкання незадовільний, присутній неприємний запах, будинок потребує генерального прибирання. Син не забезпечений повноцінним харчуванням, іграшками, одягом, взуттям. В дитячому садочку рекомендовано перевірити дитину на наявність педикульозу. 
10 листопада 2025 року практичний психолог дитячого садка подали до Служби у справах дітей письмове звернення (а.с. 45), в якому повідомили, що ОСОБА_19 неналежно виконує свої батьківські обов`язки щодо сина ОСОБА_11 . Дитина часто приходить до садочка брудна, у невипраному одязі, голодна. Хлопчик не забезпечений розвитковим приладдям для занять. Мати не завжди цікавиться успіхами та станом здоров`я дитини, ігнорує дзвінки вихователів. Дитина прагне уваги дорослих та схвалення. 
У висновку оцінки потреб особи матері ОСОБА_3 від 26 листопада 2025 року (а.с. 57) вказано, що мати потребує заходів підтримки, спрямованих на формування прихильності до дітей та підвищення рівня її виховного потенціалу.
З листів Служби у справах дітей (а.с. 46) та КЗ «Варвинський ЦСС» (а.с. 47) вбачається, що 17 листопада 2025 року представниками Служби, КЗ «Варвинський ЦСС» та поліцейським офіцером громади здійснено візит в родину ОСОБА_3 , про що складено відповідний акт обстеження умов проживання. Під час візиту було проведено відповідну профілактично-виховну роботу з матір`ю дітей щодо зловживання жінкою алкоголем та перебування в нетверезому стані в громадських місцях, надано відповідні рекомендації щодо покращення умов проживання: приведення в належний санітарно-гігієнічний стан помешкання, забезпечення належного температурного режиму в житловому будинку, відвідання лікаря-педіатра, придбання зимового огляду та взуття для дітей, і офіційно попереджено про відповідальність за невиконання батьківських обов`язків.
18 листопада 2025 року начальником Служби проведено бесіду з батьком дітей ОСОБА_2 , роз`яснено його права та обов`язки стосовно малолітніх дітей та наслідки невиконання належним чином батьківських обов`язків. 
Громадянка ОСОБА_1 , баба дітей по лінії батька, виявила бажання допомогти з онуками батькам дітей, запропонувала, щоб малолітній ОСОБА_11 почав проживати в її родині, при цьому не забороняючи спілкування обох батьків з дітьми, надання фінансової підтримки та допомоги. З лютого 2025 року малолітня ОСОБА_12 вже проживає в родині баби. ОСОБА_1 роз`яснено її права та обов`язки як баби, проінформовано про сімейні форми влаштування дітей в разі набуття ними відповідного соціального статусу.
02 грудня 2025 року проведено чергову профілактичну бесіду з громадянкою ОСОБА_3 , яка запевнила, що за сприянням родинного оточення буде придбано акумулятор для забезпечення тепла в помешканні, приведено житловий будинок в належний санітарно-гігієнічний стан. ОСОБА_21 зобов`язалася утримуватися від вживання алкоголю, повідомила, що підтримує спілкування з дітьми, відвідувала їх неодноразово, має наміри утримувати їх. Громадянку ОСОБА_3 попереджено про наслідки невиконання належним чином батьківських обов`язків.
З метою захисту законного права на виховання в родинному оточенні малолітні ОСОБА_8 та ОСОБА_11 з 18 листопада 2025 року проживають/гостюють в родині баби ОСОБА_1 , яка забезпечує їх повноцінний догляд, утримання та виховання.
З 23 грудня 2024 року родина ОСОБА_22 / ОСОБА_18 отримує послугу соціального супроводу як така, що перебуває у СЖО через ухиляння батьків від виконання батьківських обов`язків та у зв`язку з ознаками домашнього насильства.
Згідно з індивідуальним планом супроводу здійснювались регулярні відвідування сім`ї, надавались консультації батькам щодо виховання дітей, забезпечення їх потреб, покращення сімейної атмосфери; формувались навички господарювання; здійснювалось вчасне реагування на неналежні умови проживання та догляду дітей та заходи кризового втручання з ситуаціях загрози їх здоров`ю, проводилися мотиваційні профілактичні заходи з матір`ю щодо відмови від тютюнопаління та вживання алкогольних напоїв, попередження домашнього насильства. Формувалась мотивація матері до працевлаштування з метою покращення матеріального стану сім`ї.
Під час соціальної роботи залучались суб`єкти соціальної роботи та родинне оточення. Зокрема, за сприяння дядька ОСОБА_23 погашено заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги та недопущено появи нових боргів, здійснено заходи по оформленні паспорта в зв`язку зі зміною прізвища. 
З 15 травня 2025 року сина ОСОБА_11 оформлено до закладу дошкільної освіти «Джерельце». Мати пройшла стажування і офіційно з 11 грудня 2025 року працевлаштована до ТОВ «ТОЗІНАЛІ» різноробочою. 
Батькам надавалась психосоціальна підтримка з метою налагодження емоційного контакту з донькою ОСОБА_8 та поверненням її на проживання в родину.
З метою підсилення заходів соціального супроводу, згідно з рішенням виконавчого комітету Варвинської селищної ради від 15 травня 2025 року № 52, з 02 травня 2025 року ОСОБА_9 відвідувала заходи індивідуальної Корекційної програми на базі КЗ «Варвинський ЦСС». Заняття проходили індивідуально один раз на тиждень згідно з планом, з урахуванням особливостей емоційно-вольової сфери: та інтелектуального розвитку (враховано її інертність, проблеми з пам`яттю, некритичність мислення, низький рівень емоційного інтелекту). Програмою передбачено формування мотивації до самовиховання і саморозвитку. З 21 години індивідуальної роботи ОСОБА_3 опрацювала лише 14 через пропуски без поважних причин. Під час роботи виявила інтерес до окремих тем, сформувала розуміння основних понять, що стосуються батьківської компетенції з питань виховання і догляду дитини. Але в цілому програмовий матеріал засвоїла на низькому рівні. Була пасивною. Виявила нездатність до застосування отриманих знань на практиці, про що свідчить рівень виконання домашніх завдань та негативі випадки, що сталися у сім`ї та жорстоке поводження з дитиною.
Під час супроводу профілактична робота проводилась з батьком дітей, який тривалий час в сім`ї не проживає. Але останній продовжує ухилятися від виконання батьківських обов`язків: не забезпечує матеріальні потреби дітей, рідко спілкуєш з ними, не цікавиться життям та не виховує їх.
Не зважаючи на вжиті заходи, батьківський потенціал обох батьків залишається слабким. Мати продовжує зловживати алкогольними напоями, періодично змінює співмешканців та перебуває в компанії асоціальних осіб, схильна до нечесної поведінки, не виявляє готовності покращувати ситуацію.
Постановою суду від 14 січня 2026 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, тобто за ухилення від належного виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення належних умов життя, навчання та виховання дітей, а також за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, тобто за вчинення домашнього насильства стосовно свого малолітнього сина (а.с. 49-50).
Рішенням Служби у справах дітей № 2 від 15 січня 2026 року діти тимчасово влаштовані в сім`ю ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 51).
З Акта обстеження умов проживання від 15 січня 2026 року (а.с. 55) вбачається, що діти мешкають за адресою: АДРЕСА_3 , з ОСОБА_1 та її цивільним чоловіком ОСОБА_24 . Стан помешкання задовільний, кімнати облаштовані всіма необхідними меблями та речами побуту. 
Психологічне дослідження дітей показало, що діти виявляють виражену прихильність до бабусі ОСОБА_1 : шукають у неї підтримку, орієнтуються на неї як на джерело безпеки, виявляють довіру до неї та позитивні емоції (а.с. 93-96). Ставлення дітей до матері характеризується відсутністю емоційного зв`язку з матір`ю.
Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні надала свідчення, аналогічні викладеним у документах обстеження умов та соціального супроводу. Вказала, що батьки свідомо не виконували своїх батьківських обов`язків, негативно характеризувала їх батьківський потенціал та наголосила на небажанні останніх змінювати своє ставлення до дітей, що вочевидь негативно відображалось на психологічному та фізичному стані дітей. Вважала висновок органу опіки про доцільність позбавлення батьківських прав та призначення опікуна вірним. 
Свідок ОСОБА_26 пояснила, що старша дівчинка ОСОБА_8 виховувалась прабабусею, згодом бабою. Під час здійснення батьківських обов`язків матір`ю, колектив закладу відмічав незадовільний фізичний та психологічний стан дитини. Батько активної участі у вихованні дітей не брав. Позитивно оцінила період перебування дітей у сім`ї баби – ОСОБА_27 . 
Рішенням виконавчого комітету Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області № 47 від 12 березня 2026 року затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо малолітніх дітей – доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 84-85). Висновок аргументований тим, що незважаючи на проведену роботу, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , місце знаходження яких на даний час невідоме, ухиляються від виконання батьківських, обов`язків: батько дітей не проживає з дітьми з квітня 2025 року, мати - з листопада 2025 року, не відвідують їх, вихованням та утриманням дітей не займаються і не бажають займатися, фактично самоусунулися від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не цікавиться їх здоров`ям, не виявляють інтересу до внутрішнього світу дітей, не надають ніякої фінансової допомоги, свідомо нехтують своїми обов`язками. Таке відношення негативно позначається на становленні та самоствердженні дітей як особистостей та спричиняє душевні страждання. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, свідчать про свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків по догляду та утриманню малолітніх дітей.
Стаття 150 СК України встановлює обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно зі ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. 
На підставі наявних у справі доказів судом достовірно встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків.
Декларація ООН про права дитини, прийнята Резолюцією 1386/XVV Генеральної асамблеї ООН 20 листопада 1959 року, містить перелік принципів, дотримання яких необхідне для забезпечення щасливого дитинства. Відповідно до цих принципів дитині мають бути надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом, в умовах свободи та гідності; дитина має бути захищена від усіх форм недбалого ставлення.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно зі ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Орган опіки та піклування - виконавчий комітет Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області, для захисту прав та законних інтересів дітей вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо малолітніх дітей – доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що викладено у відповідному висновку (а.с. 84-85).
Відповідно до п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. 
На підставі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 - IV від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.
Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя. Однак це право не є абсолютним.
У рішенні «Хант проти України» (Заява №31111/04, Страсбург, 7 грудня 2006 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що позбавлення батьківських прав є втручанням у право на повагу до сімейного життя (п. 49); аналіз того, що має найкраще задовольняти інтереси дитини, є дуже важливим у таких справах (п. 53); між інтересами дитини та інтересами батьків повинні існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (п. 54). 
При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати, дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (п. 100 рішення Європейського суду з прав людини «Мамчур проти України», Заява №10383/09, 16 липня 2015 року, остаточне – 16 жовтня 2015 року). 
Беручи до уваги те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази в їх сукупності, достовірно встановивши факт ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов`язків, виходячи з інтересів дітей, суд приходить до переконання про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо малолітніх дітей – доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування.
Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. 
За змістом ст. 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.
Оскільки рішенням суду ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позбавляються батьківських прав, суд вважає, що над малолітніми дітьми необхідно встановити опіку.
Службою у справах дітей Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області надано висновок про доцільність встановлення опіки та відповідність її інтересам дитини, де зазначено, що Служба у справах дітей вважає за доцільне призначити опікуном малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , їх рідну бабу ОСОБА_1 , оскільки це повністю відповідає інтересам дітей (а.с. 56). Житлові та матеріальні умови, стан здоров`я, відсутність судимості потенційного опікуна, на думку Служби, відповідають законодавчим вимогам. ОСОБА_1 подала відповідну письмову заяву (а.с. 00). 
За таких обставин суд вважає, що для повного забезпечення інтересів дітей опікуном малолітніх дітей слід призначити ОСОБА_1 .
Оскільки малолітній ОСОБА_11 не мешкає з матір`ю ОСОБА_3 та вона не здійснює ніяких дій, спрямованих на виховання та утримання сина, слід припинити стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_11 . 
Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до положень ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. 
Частиною третьою ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. 
Суд приходить до переконання, що з відповідача ОСОБА_2 слід стягувати на користь опікуна аліменти на утримання сина ОСОБА_11 у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття, а з ОСОБА_3 на користь опікуна - аліменти на утримання доньки ОСОБА_8 та сина ОСОБА_11 у розмірі 1/3 частки усіх видів її заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дітьми повноліття. При цьому необхідно допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць на кожну дитину.
При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан і стан здоров`я відповідачів та дітей.
З договору купівлі-продажу квартири від 18 вересня 2018 року, номер у реєстрі: 1093, вбачається, що ОСОБА_3 придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 33-34). У пункті 4 договору вказано, що квартира придбана за рахунок субвенції з Державного бюджету як соціальне житло для дитини-сироти. У зв`язку з наведеним державний нотаріус при посвідченні договору купівлі-продажу наклав заборону відчуження квартири строком на 10 (десять) років до 18 вересня 2028 року, зареєстровано в реєстрі за № 1094.
Оскільки у квартирі зареєстровані малолітні діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 30, 31), то слід накласти заборону на відчуження нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_4 , до досягнення дітьми повноліття. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідачів.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 263, 265, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд –
В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Органу опіки та піклування – Виконавчого комітету Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області (код ЄДРПОУ 41510040, юридична адреса: 17600, Чернігівська область, Прилуцький район, с-ще Варва, вул. Шевченка, 38), до  ОСОБА_2  ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 ),  ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області ((код ЄДРПОУ 42659686, юридична адреса: 17600, Чернігівська область, Прилуцький район, с-ще Варва, вул. Шевченка, 38), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 ), про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна, припинення стягнення аліментів на користь матері та стягнення аліментів на користь опікуна, накладення заборони на відчуження нерухомого майна задовольнити. 
Позбавити  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , батьківських прав щодо малолітньої дитини -  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позбавити  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , батьківських прав щодо двох малолітніх дітей -  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Встановити опіку над малолітніми дітьми -  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 я.
Призначити  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_3 , яка зареєстрована та проживає за адресою:  АДРЕСА_6 , опікуном малолітніх дітей -  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
З дня набрання рішенням законної сили припинити стягнення з  ОСОБА_2  на користь  ОСОБА_3  аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 лютого 2024 року до досягнення дитиною повноліття, які стягуються на підставі рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 05 квітня 2024 року у цивільній справі №731/88/24, починаючи з 13 лютого 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , на користь опікуна  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_3 , яка зареєстрована та проживає за адресою:  АДРЕСА_6 ,  аліменти на утримання неповнолітньої дитини -  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 я, у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 березня 2026 року до досягнення дитиною повноліття. 
Стягнути з  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , на користь опікуна  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_3 , яка зареєстрована та проживає за адресою:  АДРЕСА_6 ,  аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей -  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 24 березня 2026 року до досягнення кожною дитиною повноліття. 
Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць на кожну дитину.
Накласти заборону на відчуження нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_4 , у якій зареєстровані неповнолітні діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення дітьми повноліття.
Стягнути з відповідача  ОСОБА_2  на користь держави судовий збір у сумі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок. 
Стягнути з відповідача  ОСОБА_3  на користь держави судовий збір у сумі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом 20 (двадцяти) днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дітей.

Суддя      А.І.Савенко