ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

13 травня 2026 року	Справа №160/6865/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді	Прудника С.В. 	 	
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

20.03.2026 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 19.03.2026 року через систему “Електронний суд” позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду в Черкаській області від 30.01.2026 року №045550031009 про відмову у призначенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Черкаській області призначити пенсію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , пенсію за вислугу років відповідно до п. “є” статті 55 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що страховий стаж – це весь період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. При цьому, страховий стаж рахується на момент подачі заяви про призначення пенсії. Жодної умови щодо нарахування додаткового стажу роботи на 11.10.2017, норми чинного законодавства не визначають. Відтак, відповідач протиправно відмовив позивачу у призначенні пенсії, нарахувавши їй ще додатковий стаж на 2017 рік.
Від Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування своєї правової позиції відповідач зазначив наступне. Дніпропетровським окружним адміністративним судом розглянуто справу №160/25015/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного фонду України в Черкаській області (далі - Головне управління) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії та ухвалено рішення від 17.10.2025, яким позовні вимоги задоволено повністю, а саме: визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 15.08.2025 року № 045550031009 про відмову у призначенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 пенсії; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років від 08.08.2025 року, з урахуванням висновків суду. Третім апеляційним адміністративним судом 20.01.2026 винесено постанову, якою апеляційну скаргу Головного управління залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2025 без змін. На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2025 у справі №160/25015/25, яке набрало законної сили 20.01.2026, Головне управління повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 08.08.2025, з урахуванням висновків суду. Головним управлінням за результатами повторного розгляду заяви позивача прийнято рішення від 30.01.2026 № 045550031009 про відмову у призначені пенсії за вислугу років. За результатами повторного розгляду заяви встановлено, що страховий стаж становить 26 років 5 місяців 8 днів. Страховий стаж роботи на 11.10.2017 – становить 18 років 10 місяців 7 днів, у тому числі спеціальний стаж за вислугою років становить – 6 років 20 днів. Головним управлінням у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу відмовлено позивачу у призначенні пенсії за вислугу років на підставі ст. 55 Закону № 1788-XII.
Від представника позивача Ведмедовської Ганни Олексіївни до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено про те, що відповідач не подав будь-якого доказу на спростування зазначених в позовній заяві обставин. Отже висновки, зазначені у відзиві на позовну заяву є необґрунтованими.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.03.2026 року, зазначена вище справа була розподілена та 23.03.2026 року передана судді Пруднику С.В.
25.03.2026 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач, позивач, ОСОБА_1 21.07.2025 року звернулася до відділення ГУ ПФУ у Дніпропетровській області із заявою про призначення їй пенсії за вислугу років, згідно п. «є» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
З метою підтвердження у позивача права на отримання вищевказаної пенсі було надано: трудову книжку, паспорт та РНОКПП, посвідчення майстра спорту України Міжнародного класу, орден, диплом спеціаліста, докази щодо зміни прізвища.
Однак, 28.07.2025 ГУ ПФУ в Одеській області було вручено позивачу рішення про відмову у призначені пенсії.
У даному рішення ГУ ПФУ в Одеській області зазначило, що згідно пункту «є» статті 55 Закону «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають: спортсмени – заслужені майстри спорту, майстри спорту міжнародного класу – члени збірних команд при загальному стажі роботи не менше 25 років у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України від 12.10.1992 № 583, незалежно від віку. Заявниця працює. На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує.
Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Одеській області прийнято рішення №045550031009 від 28.07.2025 про відмову у призначені пенсії за вислугу років за відсутності страхового стажу, який дає право на пенсію за вислугу років – 25 років, в наявності 6 років 20 днів.
Вважаючи, що ГУ ПФУ невистачило документів, які надають право на отримання пенсії за вислугу років позивач звернулася до Мінмолодьспорт із проханням видати їй відповідні підтверджуючі довідки щодо її перебування у складі національної збірної команди України з волейболу.
Опісля отримання позивачем вищевказаних довідок від Мінмолодьспорту, остання повторно звернулася із заявою про призначення їй пенсії.
Однак, рішенням № 045550031009 від 15.08.2025 ГУ ПФУ в Черкаській області знов відмовлено у призначені пенсії.
При цьому, відповідач зазначив, що страховий стаж заявниці становить 26 років 5 місяців 8 днів, у тому числі спеціальний стаж за вислугою років станом на 11.10.2017 – 6 років 20 днів.
Також у даному рішенні відповідач роз`яснює, що відмовив у призначені пенсії через відсутність необхідного спеціального стажу за вислугу років.
Не погоджуючись з прийняттям відповідачем спірного рішення позивач, з метою захисту своїх порушених прав, звернулася із даною позовною заявою до суду.
За наслідками розгляду даної позовної заяви, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2025 року у справі №160/25015/25 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.
Суд вирішив наступне.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 15.08.2025 року № 045550031009 про відмову у призначенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років від 08.08.2025 року, з урахуванням висновків суду.
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (код ЄДРПОУ 21366538) документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, за наслідками розгляду якої, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20.01.2026 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області залишити без задоволення. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2025 року в адміністративній справ№ 160/25015/25 залишено без змін.
ОСОБА_1 звернулася до відділення ПФУ щодо строків виконання рішення суду. 
Однак, відповідач знову надав відмову у призначенні позивачу пенсії, зазначаючи про те, що у позивача «станом на 11.10.2017 становить 18 років 10 місяців 7 днів…».
Після чого, позивач звернулася за правовою допомогою. 
18.02.2026 року за дорученням позивача адвокат Ведмедовська Г.О. направила запит до відповідача в якому просила проінформувати чим саме керувався ГУ ПФУ в Черкаської області здійснюючи розрахунок та зазначаючи в рішенні 2 різних між собою страхових стажів ОСОБА_1 . Також просила проінформувати підстави невиконання рішення судів по справі №160/25015/25. У випадку виявлення помилки під час прийняття рішення відносно призначення пенсії ОСОБА_1 просила повідомити щодо строків необхідних для відновлення прав клієнтки. 
У березні 2026 року на поштову адресу представника позивача надійшов від відповідача лист-відповідь із роз`ясненням того, що взято до уваги означене рішення суду. Позивачу зараховано спеціальний стаж у розмірі 6 років 20 днів. Однак, оскільки станом на 11.10.2017 страховий стаж позивачки становить 18 років 10 місяців 7 днів, то їй було відмовлено у призначенні пенсії. 
Вважаючи спірне рішення протиправним та безпідставним, позивач з метою захисту своїх порушених прав, звернулася із даною позовною заявою до суду.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» зазначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.
До страхового стажу зараховується період вимушеного прогулу, спричиненого незаконним звільненням, на підставі рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, яке набрало законної сили, та за який роботодавець сплатив страхові внески в розмірі, передбаченому абзацом першим цієї частини. 
Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності), допомогу по частковому безробіттю, допомогу по частковому безробіттю на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та матеріальну допомогу в період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу. 
Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах. 
Для осіб, стосовно яких згідно із Законом України "Про соціальний і правовий захист осіб, стосовно яких встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, та членів їхніх сімей" встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, період позбавлення особистої свободи зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах. 
Період, протягом якого особа перебувала у відпустці без збереження заробітної плати, передбаченій пунктом 20 частини першої статті 25 Закону України "Про відпустки", включається до страхового стажу. 
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. 
У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для обчислення страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до цього Закону, страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків. 
Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок. 
Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати на дату здійснення доплати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок. 
У разі якщо зазначену доплату не було здійснено, до страхового стажу зараховується період, визначений за кожний місяць сплати страхових внесків за формулою: 
ТП = Св : В, де: 
ТП - тривалість періоду, що зараховується до страхового стажу та визначається в місяцях; 
Св - сума фактично сплачених страхових внесків за відповідний місяць з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати; 
В - мінімальний страховий внесок за відповідний місяць. 
Періоди роботи після призначення пенсії зараховуються до страхового стажу на загальних підставах. 
Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом. 
За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року. 
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. 
Депортованим особам, які знаходилися на спецпоселенні (період якого визначається з моменту депортації до моменту зняття режиму спецпоселень включно), період роботи на спецпоселенні зараховується до страхового стажу для призначення пенсії у потрійному розмірі. Різниця між розміром пенсії, обчисленим відповідно до статті 27 цього Закону з урахуванням пільгового обчислення стажу, передбаченого цим абзацом, та розміром пенсії, обчисленим відповідно до статті 27 цього Закону без урахування такого пільгового обчислення стажу, фінансується за рахунок коштів державного бюджету. 
Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років. 
Відповідно до ст. 56 закону України «Про пенсійне забезпечення» зазначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. 
При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю. До стажу роботи зараховується також: 
а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків; 
б) творча діяльність осіб, передбачених пунктом "в" статті 3 цього Закону. При цьому творча діяльність членів Спілки письменників України, Спілки художників України, Спілки композиторів України, Спілки кінематографістів України, Спілки театральних діячів України, інших творчих працівників, які не є членами творчих спілок, але об`єднані відповідними професійними комітетами, до введення в дію цього Закону зараховується в стаж роботи незалежно від сплати страхових внесків. У цих випадках стаж творчої діяльності встановлюється секретаріатами правлінь творчих спілок республіки починаючи з дня опублікування або першого публічного виконання чи публічного показу твору даного автора; 
в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби; 
г) служба у воєнізованій охороні, в органах спеціального зв`язку і в гірничорятувальних частинах, незалежно від відомчої підпорядкованості та наявності спеціального або військового звання; 
д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі; 
е) тимчасова непрацездатність, що почалася у період роботи; 
є) час догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду; 
ж) час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку; 
з) період проживання дружин осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби з чоловіками в місцевостях, де була відсутня можливість їх працевлаштування за спеціальністю, але не більше 10 років. 
При збільшенні розміру пенсії за віком за кожний рік роботи (стаття 19) поряд з роботою враховуються також періоди, передбачені пунктами "а" - "ж" цієї статті і статтями 57-61 цього Закону. 
Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах (статті 13 і 14). 
При призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 та пенсій за вислугу років відповідно до статті 55 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах. 
Отже, аналізуючи вищевказані норми чинного законодавства, страховий стаж – це весь період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. При цьому, страховий стаж рахується на момент подачі заяви про призначення пенсії. 
Жодної умови щодо нарахування додаткового стажу роботи на 11.10.2017, норми чинного законодавства не визначають.
Відтак, суд вважає, що відповідач протиправно відмовив позивачу у призначенні пенсії, нарахувавши їй ще додатковий стаж на 2017 рік. 
До того ж, згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. 
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта. 
У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження. 
Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. 
Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку. 
Отже, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким. 
Разом з тим, відповідач при наявності вже ухваленого рішення суду по справі відносно стажу позивача, вигадав іншу підставу для відмови у призначенні їй пенсії, а саме окрім загального стажу, який складає 26 років 5 місяців 8 днів, ще раз нараховував загальний стаж, але у меншому розмірі. 
Тому, з метою недопущення в майбутньому надання позивачу відповідачем третьої відмови з інших підстав, суд вважає, за доцільним просити суд зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію. 
Суд звертає увагу, що у позивача на день подачі заяви про призначення пенсії наявний весь необхідний стаж.
Відповідно до пункту 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1064,96 грн.
Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 1064,96 грн. підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду в Черкаській області від 30.01.2026 року №045550031009 про відмову у призначенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Черкаській області призначити пенсію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , пенсію за вислугу років відповідно до п. “є” статті 55 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (код ЄДРПОУ 22933548) документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1064,96 грн. (одна тисяча шістдесят чотири гривні 96 копійок).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя С. В. Прудник