Справа №461/2672/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2026 року  суддя Галицького районного суду міста Львова Волоско І.Р. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства « Ідея Банк » (ЄДРПОУ: 19390819) до ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

АТ «Ідея Банк» звернулося до Галицького районного суду м. Львова з відповідним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором.
В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 23.11.2024 між Банком та гр. ОСОБА_1 було укладено договір кредиту №M35.34606.011411899. Згідно Кредитного договору Відповідач отримав кредит в розмірі 150000 грн. (Сто п`ятдесят тисяч гривень нуль копійок), зі сплатою 81% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно Кредитного договору. Однак, відповідач не виконує свої зобов`язання, передбачені договором кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 211967,87 грн. Вказана заборгованість відповідача підтверджується випискою по особовому рахунку та довідкою-розрахунком заборгованості. Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просить позов задоволити.
Ухвалою суду від 13.04.2026 провадження у справі відкрито та вирішено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Сторони у справі про судовий розгляд даного позову були повідомлені належним чином.
Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України до суду не надійшло.
Відповідачем ОСОБА_1 подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказує на своє скрутне матеріальне становище, а також зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази фактичного користування відповідачем кредитними коштами, повністю відсутній рух коштів на особовому рахунку позичальника. Відповідач просить звернути увагу суду, що розрахунок заборгованості за договором є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. У зв`язку з цим, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що долучені до справи документи в повній мірі підтверджують видачу кредиту ОСОБА_1 та наявність у останнього заборгованості перед Банком. Крім того, АТ «Ідея Банк» на спростування тверджень відповідача, який покликаючись на форс-мажорні обставини, у зв`язку з введенням воєнного стану як на підставу ненарахування Банком штрафних санкцій зазначає, що у даній ситуації позивач не нараховував жодних платежів (штрафів/пені, інше) за порушення/ невиконання відповідачем зобов`язань по Кредитному договору.
Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
При цьому, виходячи з положень ст. 16 ЦК України особа звертається до суду за захистом свого порушеного права.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 30 вересня 2015 року набрав чинності Закон України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
За правилами частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. 
Так, з метою надання послуг клієнтам, Позивач у тому числі використовує інформаційно- комунікаційну систему - Мобільний додаток «О.Ваnк 2.0».
О.Ваnк 2.0 - програмне забезпечення, призначене для роботи на смартфонах, планшетах та інших мобільних електронних пристроях, за допомогою якого Користувач ініціює, а Банк виконує банківські операції, визначені Правилами надання послуг в системі дистанційного обслуговування «Idea Online»в Акціонерному товаристві «Ідея Банк».
Початок процесу взаємодії з новим клієнтом-фізичною особою починається з реєстрації в програмному комплексі «Система дистанційного обслуговування О.Ваnк 2.0» через мобільний додаток «О.Ваnк 2.0», проходження дистанційної ідентифікації та верифікації клієнта в мобільному додатку О.Ваnк 2.0 за допомогою Державного порталу «ДІЯ» та з можливістю оформлення цифрової картки та отримання інших банківських послуг відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність», «Про електронну комерцію», «Про Національний банк України», «Про електронні документи та електронний документообіг». Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Положення про використання електронного підпису та електронної печатки, затвердженого постановою Національного банку України та інших законодавчих актів України.
Також, відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Положення про використання електронного підпису та електронної печатки, затверджене постановою Національного банку України , визначає, що одним з видів електронного підпису є цифровий власноручний підпис.
Даним Положенням визначено (п.п. 4, 5 п. 17 Розділу II):
Використання УЕП, удосконаленої електронної печатки та простого ЕП здійснюється на підставі договору між установою і клієнтом / контрагентом установи або установою і особою, що має намір стати клієнтом / контрагентом установи. Договір укладається в письмовій формі після проведення ідентифікації та верифікації відповідно до вимог законодавства України клієнта / контрагента установи чи особи, що має намір стати клієнтом / контрагентом установи:
як електронний документ із ЦВП фізичної особи, визначеної в абзацах першому, третьому пункту 33 розділу IV цього Положення, та КЕП уповноваженого представника установи, з дотриманням вимог розділу IV цього Положення щодо використання ЦВП, або
як електронний документ із використанням будь-яких видів ЕП, щодо яких між клієнтом / контрагентом установи та установою вже укладено договір відповідно до вимог одного з підпунктів 1 -4 пункту 17 розділу II цього Положення.
Укладення окремого договору щодо використання клієнтом установи КЕП, ЦВП, УЕП з кваліфікованим сертифікатом, кваліфікованої електронної печатки, електронної печатки з кваліфікованим сертифікатом не вимагається за умови дотримання вимог цього Положення.
Тому, враховуючи зазначене, з метою реалізації дистанційного укладення договорів, Позивачем укладено Договір надання послуг №01/01122020 від 01.12.2020 з ТОВ «МОБІЛЬНИЙ МАРКЕТИНГ», згідно якого обслуговується короткий номер 3553 та альфа ім`я «IdeaBank».
Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відтак, з метою отримання послуг AT «Ідея Банк», Відповідачем було підписано Договір про використання електронного підпису клієнта та акцепт публічної оферти AT «Ідея Банк» про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки Банку, та Договір Кредиту.
Так, 24.09.2023 після проведення ідентифікації та верифікації клієнта відповідно до вимог законодавства України між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір № 1103050 про використання електронного підпису клієнта та акцепт публічної оферти АТ «Ідея Банк» про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки Банку (надалі – Договір). Даний договір було підписано Клієнтом ЦВП, шляхом відтворення власноручного підпису на екрані електронного сенсорного пристрою (смартфону) через мобільний додаток О.Bank 2.0 у відповідності до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» та «Про електронну комерцію». Банком підписано Договір шляхом накладення КЕП уповноваженого представника банку, що також узгоджується з Положенням про використання електронного підпису та електронної печатки, затвердженим постановою Національного банку України.
23.11.2024 між Банком та гр. ОСОБА_1 було укладено договір кредиту №M35.34606.011411899. 
Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора (OTP-пароль), який був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача, про що свідчить п. 19 Кредитного договору реквізити сторін та зазначене нижче.
Власне волевиявлення на укладення Кредитного договору Відповідач висловив шляхом його підписання Електронним підписом , а саме Відповідачем було введено на інтерфейсі власного мобільного пристрою з Фінансового номеру в мобільному додатку О.Bank 2.0. CMC- повідомлення, що узгоджується з п. 1.4.1. Договору № 1103050. 
Окрім цього, до даного позову додається належним чином засвідчена копія Протоколу №M35.34606.011411899 від 23.11.2024 підписання Кредитного договору, у якому зафіксовано етапи підписання Кредитного договору дистанційно. 
Згідно Кредитного договору Відповідач отримав кредит в розмірі 150000 грн. (Сто п`ятдесят тисяч гривень нуль копійок), зі сплатою 81% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів.
Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно Кредитного договору.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.
Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом.
Відповідач умов договору у встановлений договором термін не виконав.
Матеріалами справи встановлено, що, станом на 09.02.2026 року, загальна сума заборгованості за кредитом становить 211967,87 грн., яка складається із: 147763,97 грн. – прострочений борг; 64203,9 грн – прострочені проценти. 
Заборгованість Відповідача також підтверджується випискою по рахунку № НОМЕР_2 (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків - НОМЕР_3 ) та довідкою-розрахунком заборгованості станом на 09.02.2026.
06.01.2026 на адресу відповідача направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань.
Згідно даної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору.
Однак, від відповідача немає рекакції на вимогу банку та зобов`язань за вищезгаданим договором кредиту не виконано.

АТ «Ідея Банк» на обґрунтування своїх вимог надало до суду виписку по рахунку по Кредитному договору Відповідача, докази видачі кредиту, довідку - розрахунок кредитної заборгованості, належним чином засвідчену копію Кредитного договору. 
Зазначені документи в повній мірі підтверджують видачу кредиту ОСОБА_1 та наявність у останнього заборгованості перед Банком. 
Виписка по рахунку у відповідності до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є первинним бухгалтерським документом та підтверджує видачу ОСОБА_1 , кредиту, а також усі погашення по кредиту та їх зарахування, останню сплату Відповідачем по Кредитному договору здійснено 30.10.2025. 
Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. 
Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75 затверджено «Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України» (надалі - Положення від 04.07.2018 № 75), пунктом 63 якого встановлені вимоги до виписки з клієнтського рахунку та зазначено, що виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; 5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку . 
Виписка з усіма реквізитами міститься в матеріалах справи. 
Крім того, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 25.05.2021 по справі № 554/4300/16-ц зробив висновок, що «банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором». 
З виписки по рахунку також вбачається, що Відповідач спершу погашав згідно графіку щомісячник платежів ( додаток 1 до Кредитного договору), та після червня 2025 року припинив такі погашення згідно графіку та Банк скерував йому вимогу про усунення порушень кредитних зобов`язань відповідно до чинного законодавства України. 
Заборгованість — це сума фінансових зобов`язань (у даному випадку борг та проценти), що підлягає погашенню, поверненню в певний термін згідно умов Кредитного договору. Якщо до цього терміну заборгованість не погашена, то вона, відповідно, стає простроченою (прострочений борг/прострочені проценти) і на таку прострочену заборгованість нараховуються проценти за відсотковою ставкою 81% річних, що становить 0,22 % у день та є фіксованою . 
Сума заборгованості, заявлена в позовній заяві в розмірі 211967,87 грн, утворилася внаслідок того, що відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, а саме: - 147763,97 грн - простроченого боргу;- 64203,9 грн - прострочених процентів. 
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 127/23910/14-ц у своїй Постанові від 23 грудня 2020 року) виснував, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. 
Як вбачається з виписки по рахунку, відповідач здійснював погашення, а саме: 24.12.2024 – в розмірі 10400 грн; 21.01.2025 – в розмірі 10400 грн; 21.02.2025 – в розмірі 10305,10 грн; 21.03.2025 – в розмірі 10500 грн; 23.04.2025 – в розмірі 10300 грн; 23.05.2025 – в розмірі 10100 грн; 21.06.2026 – в розмірі 10300 грн; 24.07.2025 – в розмірі 350 грн; 07.08.2025 – в розмірі 104,56 грн; 31.10.2025 – в розмірі 100 грн. 
Окрім того, у даній справі Кредитний договір виконаний одним шрифтом, його зміст є зрозумілим до прочитання та не може розцінюватися як надання інформації у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб. 
Відтак, укладеним 23.11.2024 кредитним договором №M35.34606.011411899 вказано рахунок на який здійснено переказ коштів в розмірі 150000 грн відкритий в АТ «Ідея Банк» та рахунок на який здійснювалось повернення заборгованості по кредитному договору, що відповідає у виписці. 
Також АТ «Ідея Банк» у даній ситуації не нараховував жодних платежів (штрафів/пені, інше) за порушення/ невиконання відповідачем зобов`язань по Кредитному договору.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є підставним, оскільки встановлено, що дійсно у відповідача наявна заборгованість по договору.
Відповідач не представив суду жодних доказів на спростування вимог позивача, а тому позов слід задовольнити.
Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об`єктивності.
Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. 
Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі. 
Керуючись ст.ст. 81, 128, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 612, 625, 629, 1049, 1054 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:
позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» (ЄДРПОУ: 19390819) заборгованість за кредитним договором в сумі 211967,87 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» (ЄДРПОУ: 19390819) 2662,4 грн судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Суддя         І.Р.Волоско