Справа № 127/17366/26
Провадження № 1-кп/127/456/26 

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2026 	м. Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області 
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого – адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці кримінальне провадження № 12026020020000211 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вінниці, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, з повною середньою загальною освітою, неодруженого, раніше судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, –
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , маючи незняту і непогашену судимість за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 07.10.2021 за ч.ч. 2,3 ст. 185, ч.ч. 2,3 ст. 186 КК України, на шлях виправлення не став, висновків для себе не зробив, та повторно вчинив новий, умисний корисливий злочин.
ОСОБА_4 розуміючи, що на території України діє військовий стан, який введено відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», дія якого в подальшому неодноразово продовжувалася, а саме востаннє - Указом Президента України від 12.01.2026 № 40/2026, ігноруючи норми чинного законодавства України, умисно, повторно, вчинив нове кримінальне правопорушення.
Так, 04 квітня 2026 рок, приблизно о 14 годині 49 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «М`ясний майстер», що розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Замостянська, 30, де здійснює свою підприємницьку діяльність Товариство з обмеженою відповідальністю «М`ЯСНИЙ МАЙСТЕР», ОСОБА_4 помітив на столі за торгівельною вітриною пластикову коробку, у якій знаходились грошові кошти належні ТОВ «М`ЯСНИЙ МАЙСТЕР», після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на їхнє викрадення.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 04 квітня 2026 року, приблизно о 14 годині 49 хвилин, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, скориставшись відсутністю візуального контролю з боку продавців зазначеного магазину та інших сторонніх осіб, зайшов за прилавок вказаного магазину та взяв із зазначеної пластикової коробки виручені від продажу грошові кошти у сумі 13480 гривень.
Після заволодіння вказаними грошовими коштами ОСОБА_4 безперешкодно залишив місце вчинення кримінального правопорушення та у подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Внаслідок вчинення зазначених злочинних дій, ОСОБА_4 завдав ТОВ « М`ЯСНИЙ МАЙСТЕР» матеріальної шкоди на загальну суму 13480 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4  не оспорював час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за інкримінованим йому злочином, свою вину визнав у повному обсязі, підтвердив обставини його скоєння, викладені в обвинувальному акті та погодився з кваліфікацією його дій. Зокрема повідомив, що дійсно вчинив крадіжку грошових коштів у магазині, про вчинене щиро шкодує та просив його суворо не карати, заявлений цивільний позов визнав.
Представник потерпілої юридичної особи ТОВ « М`ЯСНИЙ МАЙСТЕР» ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, попередньо надала суду письмову заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутність, просить суд цивільний позов заявлений до обвинуваченого задоволити в повному обсязі. 
Вислухавши позицію прокурора, думку обвинуваченого та його захисника, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, переконавшись, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, перевіривши добровільність його позиції, роз`яснивши наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення його права оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини вчинення злочину, що викладені у обвинувальному акті, беручи до уваги визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого злочину у повному обсязі, зважаючи на те, що жодним учасником судового провадження не оспорено винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину та визначені обвинуваченням обставини його вчинення, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого порядку судового розгляду, суд вважає можливим застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України та визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежується дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.
Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Судом створено необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їхніх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), Series А, заява № 25, від 18.01.1978, пункт 161, та «Коробов проти України», заява № 39598/03, від 21.07.2011, пункт 65, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_4 у судовому засіданні не встановлено.
З огляду на вищевикладене, суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, враховуючи позицію обвинувачення та визнання обвинуваченим вини, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та вважає, що його дії вірно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану. 
Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.
Відтак, суд, за внутрішнім переконанням, дійшов висновку про те, що встановлені судом обставини дозволяють ухвалити обвинувальний вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями, викладеними у пунктах 1, 2, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинене кримінальне правопорушення, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке, з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових кримінальних правопорушень.
На підставі вимог статті 65 КК України суд призначає покарання за вчинене кримінальне правопорушення відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Таким чином, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує наступне: позицію сторін судового провадження щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого до вчиненого (визнання вини, щире каяття); ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (відповідно до статті 12 КК України відноситься до тяжких злочинів); особливості й обставини його вчинення; особу обвинуваченого (раніше неодноразово судимий, неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні та спостереженні у лікаря психіатра, офіційно непрацевлаштований, неодружений, згідно характеристики МКП «УК «Київська» скарг від мешканців будинку не надходило, згідно висновку лікаря №0296 від 04.04.2026 перебував в стані легкого алкогольного сп`яніння, згідно з висновком експерта №351 від 10.05.2026 обвинувачений має шизотиповий розлад, однак в період інкримінованого йому діяння не був позбавлений усвідомлювати свої дії). 
При призначенні ОСОБА_4 покарання, згідно зі статтею 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття . 
Щире каяття проявилося у визнанні обвинуваченим факту вчинення кримінального протиправного діяння, критичній оцінці своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні нести кримінальну відповідальність за вчинене.
Обставин, передбачених статтею 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.
Відповідно до положень статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдання фізичних страждань або приниження людської гідності.
За вищевикладених обставин, враховуючи дані що характеризують особу обвинуваченого, проаналізувавши його поведінку, а саме: визнання вини, щире каяття, враховуючи відсутність обтяжуючих покарання обставин, з метою захисту прав і законних інтересів особи, суспільства і держави, зважаючи на вимоги справедливості і мету правосуддя, враховуючи позицію прокурора та думку потерпілої щодо міри покарання, суд дійшов переконання, що виправлення обвинуваченого  ОСОБА_4 та його перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства, а покаранням, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі на певний строк в межах санкції статті обвинувачення. 
Саме таке покарання, на думку суду, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, є гуманним, справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому, досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року. При цьому, визначене покарання не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.
Строк відбування покарання необхідно рахувати з дня набрання вироком законної сили.
Крім того, згідно з протоколом затримання ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України 04.04.2026. 
В межах даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 06.04.2026 по справі № 127/11221/26 обвинуваченому було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Відтак, до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 слід залишити без змін обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, але не більше ніж на 60 днів.
Відповідно до положень ст. 128 КПК України та ст. 1177 ЦК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого та шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
В даному кримінальному провадженні представником потерпілої особи ТОВ «М`ЯСНИЙ МАЙСТЕР» ОСОБА_6 було подано до суду цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 13 480 (тринадцять тисяч чотириста вісімдесят) .
Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 № 4, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Факт заподіяння шкоди доводить позивач, який повинен у підтвердження своїх доводів про заподіяння йому моральної шкоди надати докази застосування додаткових зусиль для нормалізації життєвих зв`язків, здоров`я і відновлення стосунків з оточуючими людьми тощо.
Право на відшкодування шкоди за нормами чинного законодавства не є матеріальною гарантією, оскільки жоден закон не встановлює імперативний обов`язок компенсації. Зазначене право на відшкодування – це процесуальна вимога надати можливість довести наявність шкоди, визначити її розмір та отримати через судовий розгляд цього питання відповідну компенсацію.
Оскільки обвинувачений в повному обсязі визнав розмір матеріальної шкоди заявленої представником потерпілою юридичної особи до відшкодування, суд вважає можливим задовольнити заявлені представником позовні вимоги в повному обсязі. 
Експертизи у даному кримінальному провадженні не проводились.
Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 63, 65-67, 72, 185 КК України, ст. ст. 100, 124, 174, 349, 371, 373, 374 КПК України, суд - 

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня набрання вироком законної сили. 
Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати  ОСОБА_4 у строк покарання період його тримання під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, починаючи з 04.04.2026 до дня набрання вироком законної сили. 
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили – залишити без змін у виді тримання під вартою, але не більше ніж на 60 днів.
Позовну заяву ТОВ «М`ЯСНИЙ МАЙСТЕР» до ОСОБА_4 про стягнення 13 480 (тринадцять тисяч чотириста вісімдесят) грн матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення – задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ТОВ «М`ЯСНИЙ МАЙСТЕР» (ЄДРПОУ 43084178) матеріальну шкоду в розмірі 13 480 (тринадцять тисяч чотириста вісімдесят) грн.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08.04.2026 по справі № 127/11331/26 на майно, яке було вилучене 04.04.2026 в ході затримання ОСОБА_4 , а саме: грошові кошти у національній валюті України на загальну суму 2 900 гривень, зокрема 5 купюр номіналом 500 гривень (КА 1976369, ЛА 2060085, МБ 7734132, КВ 3358554, АЖ 4964307) та 2 купюри номіналом 200 гривень (ЄД 8486204, АП 7680569), які вилучено та поміщено до паперового конверта НПУ; мобільний телефон марки «Redmi», моделі «Note 8Т», у корпусі чорного кольору, із чохлом типу «накладка», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , із сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Лайфселл» НОМЕР_3 , який вилучено та поміщено до спецпакета НПУ № CRI 1042035; штани спортивні чорного кольору, жилетку синього кольору, кофту синього кольору з капюшоном, які вилучено та поміщено до спецпакета НПУ № QHY 0186057; нагрудну сумку синього кольору з написом «benzi», кепку чорного кольору, кросівки коричневого кольору, які вилучено та поміщено до спецпакета НПУ № QHY 0186059.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08.04.2026 по справі № 127/11333/26 на майно, яке було вилучене 04.04.2026 в ході огляду місця події у приміщенні магазину ТОВ «М`ЯСНИЙ МАРКЕТ», а саме: два змиви з поверхні пінопластикової коробки, які поміщено до паперового конверта «Національна поліція України».
Речові докази у кримінальному провадженні № 12026020020000211, а саме: 
-Грошові кошти у національній валюті України, на загальну суму 2 900 гривень, зокрема 5 купюр: номіналом 500 гривень КА 1976369, ЛА 2060085, МБ 7734132, КВ 3358554, АЖ 4964307; 2 купюри номіналом 200 гривень ЄД 8486204, АП 7680569, які вилучено та поміщено до паперового конверту НПУ, мобільний телефон марки «Redmi», моделі «Note8T» в корпусі чорного кольору, із чохлом типу «накладка» ІМЕ11: НОМЕР_1 , ІМЕ12: НОМЕР_2 із сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Лайселл» НОМЕР_3 , який вилучено та поміщено до спецпакету НПУ CRI 1042035 штани спортивні чорного кольору, жилетка синього кольору, кофта синього кольору із капюшоном, які поміщено до спецпакету НПУ № QHY 0186057; нагрудна сумка синього кольору із написом «benzi», кепка чорного кольору, кросівки коричневого кольору, які вилучено та поміщено до спецпакету НПУ № QHY 0186059 - повернути власнику;
-Диски DVD-R 16 X «VIDEX» 4.7 GB 120 MIN, на які записано відеоматеріали, зроблені 04.04.2026 на камери відео спостереження, що на території приватного домоволодіння, що за адресою: м. Вінниця, вул. Левка Лук`яненка, 95 - залишити при матеріалах кримінального провадження;
-Диски DVD-R 16 X «VIDEX» 4.7 GB 120 MIN, на які записано відео матеріали, зроблені 04.04.2026 на камери відео спостереження на території та в приміщенні магазину ТОВ «М`ясний майстер» код ЄДРПОУ 43084178, ІПН 430841702286, що за адресою: м. Вінниця, вул. Замостянська, 30 -залишити при матеріалах кримінального провадження; 
-Належним чином завірені копії: довідки про рух грошових коштів та суму завданих битків; договору оренди №01/08/24-8; акту приймання - передачі об`єкту оренди до договору оренди; копію Х-звіту № 0930; копію Z- звіту № 0928, № 0929, №0930; установчі документи ТОВ «М`ясний майстер», копія виписки з ЄДРПОУ, статут, витяг із реєстру платників, наказу № 01/09/1- о; розшифровки здійснення торгових операцій через реєстр розрахункових операцій (ФН 3001140526, ЗН КН 4001056217) в період за 04.04.2026 - залишити при матеріалах кримінального провадження;
-Два змиви з поверхні пінопластикової коробки, які помішено до паперового конверту Національна поліція України – знищити.
Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. 
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.
Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України, вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.
Суддя: