П О С Т А Н О В А
іменем України
"28" квітня 2026 р. Справа153/624/26 
Провадження3/153/236/26-п
Код суду: 231 

Суддя Ямпільського районного суду Вінницької області Гаврилюк Т.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Головного управління ДПС у Вінницькій області Державної податкової служби України про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 30 березня 2026 року о 13 годині 40 хвилин по вулиці Героїв,34 в місті Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області, працюючи продавцем в магазині ГО МАГАЗИН «С.Л. Техніка» в місті Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області порушила п.п.1, 2 ст.3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 (зі змінами та доповненнями), а саме: при продажу пральної машини «Samsung Electronics 70 kg» (WW70FG3M05TW) на суму 1530 грн. розрахункову операцію не проведено через ПРРО, відповідний розрахунковий документ встановленої форми та змісту на суму проведеної операції не створено та не видано.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним – судовою повісткою із рекомендованим повідомленням №R067146355681, яке повернулося із відміткою про отримання 16.04.2026 (а.с.8). 20.04.2026 за вхід.№3082 подала письмову заяву, в якій просить суд справу слухати в її відсутність, своєї вини не визнає, провадження по справі просить закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із недоведеністю.
Частиною 2 статті 268 КУпАП передбачений вичерпний перелік статей при розгляді справ, за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ за ч.1 ст.155-1 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за даною статтею у судовому засіданні не є обов`язковою. 
Відтак, вважаю за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а саме: дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення №321 від 30.03.2026; акті фактичної перевірки від 31.03.2026 №8626/5/02-32-07-05/3033022999, суд приходить до наступного висновку:
В акті п.4.5 зазначено, що додатками до акту перевірки є Х-звіт, однак даний звіт у матеріалах справи відсутній.
Окрім того, згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Суб`єктами вказаного правопорушення можуть бути особи, які відповідно до своїх функціональних обов`язків здійснюють розрахункові операції, а також посадові особи, до компетенції яких належить організація здійснення розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.
З урахуванням цього, суд приходить до висновку, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП має спеціального суб`єкта, а саме особу, яка на певній правовій підставі (трудові відносини тощо) проводить розрахункові операції або відповідно до своїх обов`язків має компетенцією щодо організації проведення розрахункових операцій.
Отже, суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП може бути лише особа, яка відповідно до своїх функціональних обов`язків здійснює розрахункові операції, а також посадові особи, до компетенції яких належить організація здійснення розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.
Зазначений висновок підтверджується і тим, що санкція ч.1 ст.155-1 КУпАП передбачає два окремих суб`єкти, на яких може бути накладено стягнення за вчинення такого правопорушення, а саме: особи, які здійснюють розрахункові операції та посадові особи. Накладення стягнення за порушення порядку проведення розрахункових операцій на інших осіб не передбачається, внаслідок чого порушення порядку проведення розрахункових операцій з боку інших осіб не становить складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП.
Суд, дослідивши матеріали справи встановив, що акт фактичної перевірки від 31.03.2026 не містить вказівку на те, що ОСОБА_1 працює на посаді "продавець".
В той же час, матеріали справи також не містять жодного доказу щодо фактичного допуску ОСОБА_1 до виконання роботи, пов`язаної зі здійсненням розрахункових операцій, чи організацією здійснення розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.
За таких обставин, доказом, в якому вказується про факт порушення ОСОБА_1 обов`язків щодо здійснення розрахункових операцій, є акт фактичної перевірки від 31.03.2026, на підставі якого було складено протокол про адміністративне правопорушення, при цьому він не містить посилань на посадову інструкцію чи інший документ, якими на ОСОБА_1 покладено вищезазначені обов`язки.
Суд зауважує, що сама по собі інформація, викладена в акті перевірки, не є беззаперечним доказом вчинення особою правопорушення. Висновки акту перевірки повинні ґрунтуватися на основі інформації, отриманої під час проведення перевірки, яка підтверджена відповідними доказами (до прикладу фото-, відео фіксація, пояснення працівників об`єкта перевірки, письмовими пояснення свідків тощо).
Окрім того, у акті фактичної перевірки від 31.03.2026 судом встановлено, що головним державним інспектором вказано, що згідно п.п.20.1.48 п.20.1 ст.20 ПКУ під час проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_2 здійснювалась відеофіксація (відеозйомка), однак відеофіксація не додано до протоколу про адміністративне правопорушення.
Таким чином, органом, уповноваженим на складання протоколу не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів, які підтверджують обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та акті перевірки щодо порушення правил проведення розрахункових операцій в закладах торгівлі.
Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Матеріали адміністративної справи не містять доказів, з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Окрім того, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п.161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».
Таким чином, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, як кожен окремо та і в їх сукупності, доходжу висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП.
Відповідно ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Відповідно ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно ст.17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Згідно рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.
При таких обставинах, враховуючи те, що вина особи не була доведена належними доказами та поза розумним сумнівом, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП. 
Керуючись ст.ст.7, 8, 221, 245, 251, 266, 268, 283, 284, 287, 288, 289 КУпАП, суддя
П О С Т А Н О В И В :
Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.155-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. 
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Суддя Т.В. Гаврилюк