Єдиний унікальний номер 341/597/26 
Номер провадження 2/341/630/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2026 року       місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі: 
головуючого судді Аннишина С.І., 
за участю секретаря судового засідання Рарик В.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Галич в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом   ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  через систему «Електронний суд» звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
В обґрунтування позову позивачка зазначила, що діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Незважаючи на перебування у шлюбі та тимчасове спільне проживання, відповідач не надає належного матеріального забезпечення дітям, у зв`язку з чим вона змушена нести всі витрати на їх утримання самостійно. А тому просить про стягнення аліментів на утримання дітей.
Ухвалою суду від 09 квітня 2026 року позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою суду від 16 квітня 2026 року позовну заяву залишено без руху повторно.
Ухвалою суду від 22 квітня 2026 року відрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася. 04 червня 2026 року позивачка скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. 
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. На адресу суду двічі поверталися поштові конверти із позначкою - «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові №755/17944/18 (61-185св23) від 10.05.2023 вказав, що довідка поштового відділення із позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду.
Інших заяв, клопотань від сторін не надходило.
У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, на підставі положень частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Оскільки відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, не подав відзиву, а позивачка не заперечує проти заочного вирішення справи, судом постановлено провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України.
Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд встановив наступні обставини справи.
Відповідно до Свідоцтва про шлюб черги НОМЕР_1 , виданого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 26 лютого 2011 року, ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 (а.с.3).
У сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 та Свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , відповідно, а.с.13,15).
Діти ОСОБА_3 ОСОБА_4 зареєстровані з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1  матір`ю (копія паспорта позивачки серії НОМЕР_4 , витяги з реєстру територіальної громади №2025/009737467 від 18.07.2025 та №2026/005420211 від 05.04.2026, відповідно, а.с.3,4,5), та проживають разом з матір`ю.
Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачкою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , є відносини, які пов`язані із виконанням обов`язку щодо утримання дитини, а саме щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі (сімейні правовідносини).
Відповідно до частин 1-4 статті 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. 
Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, Конвенцію про права дитини та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно з частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, тощо.
За статтею 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відсутність офіційних доходів у батьків не позбавляють їх від обов`язку утримувати неповнолітню дитину.
Законом не передбачено звільнення платника аліментів від зобов`язання щомісячної сплати аліментів на утримання дитини в разі втрати роботи чи перебуванні в статусі безробітного.
Згідно із частиною 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Суд бере до уваги те, що відповідач ОСОБА_2 , як батько неповнолітніх дітей, має обов`язок забезпечити достатній рівень життя своїм дітям, а тому, розмір аліментів має бути відповідним для забезпечення достатнього рівня життя дітей.
Водночас матеріальне забезпечення дитини є лише одним із обов`язків батьків, серед інших: виховання дитини, духовний, моральний та фізичний розвиток дитини, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя тощо.
Оцінюючи подані докази, суд виходить з того, що обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги потреби дітей, матеріальне становище обох батьків, принцип справедливості та співмірності витрат на утримання дітей із доходами платника аліментів.
Так, із матеріалів справи встановлено, що у сторін народилося двоє дітей. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі та проживають разом, однак відповідач не надає належного матеріального утримання на дітей.
З огляду на це суд вважає, що заявлений позивачкою розмір аліментів у в розмірі 1/3 від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4  забезпечить належний рівень утримання неповнолітнім дитям та відповідає вимогам розумності і справедливості.
З урахуванням наведеного вище, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дітей, матеріальне становище сторін, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 від усіх видів його заробітку (доходу) на утримання сина дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, оскільки позивачка при поданні позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».
З огляду на це, суд вважає необхідним з відповідача на користь держави стягнути судовий збір у розмірі 1 331, 20 грн на користь держави.
На підставі наведеного, та керуючись статтями 13, 76, 81, 82, 83, 89, 95, 141, 247, 259, 263-265, 268, 274, 280-283 ЦПК України, суд, 

УХВАЛИВ: 

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів – задовольнити.
Стягувати щомісячно із  ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей:  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 (однієї третьої) частини від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення старшою дитиною повноліття.
Стягнення розпочати з 06 квітня 2026 року.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі розмірі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок до спеціального фонду Державного бюджету України (Отримувач коштів ГУК в Iв.-Фр.об./ ТГ Галич/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37951998, Банкотримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок отримувача UA378999980313121206000009628, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу 101 Судовий збір).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивачка - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання:  АДРЕСА_1  РНОКПП НОМЕР_6 .
Відповідач -  ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання:  АДРЕСА_2 . РНОКПП НОМЕР_5 .

  Суддя	Святослав АННИШИН