справа № 208/13853/24 
провадження № 2-а/208/28/25 

РІШЕННЯ
Іменем України
02 лютого 2026 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі: Головуючого судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання Золотоноші А.Р.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 , про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -
в с т а н о в и в:

Представник позивача Лєвшакова О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулась до Заводського районного суду міста Кам`янського із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 , про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначила, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 . По дорозі у службове відрядження позивач був зупинений представниками відповідача, які з порушенням встановлених чинним законодавством правил вручення повісток, у присутності позивача виписали і вручили йому повістку про те, що 02.09.2024 року він повинен з`явитися до відповідача для перевірки облікових даних. Також, зазначає, що позивач пряму у службове відрядження та не зможе прибувати за повісткою та зазначав, що військово-облікові дані ним оновлено вчасно у встановленому Законом України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку». Але представниками відповідача було проігноровано і йому була вручена повістка про необхідність явки до відповідача 02.09.2024 року. 12 листопада 2024 року позивачу зателефонував представник Національної поліції України і зазначив, що стосовно позивача до поліції надійшов відповідний запит і йому необхідно з?явитись до відповідача з метою складання адміністративного протоколу. Зазначає, що 12 листопада 2024 року, позивач самостійно і добровільно прибув за адресою місцезнаходження відповідача, у відношенні позивача було складено протокол № 322 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП, а саме за те, що позивач не з`явився по повістці 02.09.2024 для перевірки облікових даних. 14 листопада 2024 року постановою №322 по справі про адміністративне правопорушення, винесеною TBO начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , підполковником ОСОБА_2 , позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 25 500 грн.
Вважає, що постанова є незаконною, такою, що порушує права і охоронювані законом інтереси Позивача підлягають скасуванню враховуючи наступні обставини.
Просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 14 листопада 2024 року №322, винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , підполковником ОСОБА_2 , якою на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 25 500 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити та стягнути з відповідача судові витрати. 
Ухвалою Заводського районного суду міста Кам`янського від 25 листопада 2024 року відкрито провадження у справі.
В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує у повному обсязі.
В судове засідання представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 , не з`явився, надіслав на адресу суду відзив, в якому зазначає, що заперечує проти позовних вимог, вважає їх не обґрунтованими, а доводи, які викладені в позовній заяві позивача такими, що не підлягають фактичним обставинам справи.
Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Як зазначає позивач, постановою № 322 від 14.11.2024 року т.в.о. начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_5 , полковник ОСОБА_3 . ОСОБА_1 він притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 25500 грн.
Згідно постанови № 322 про адміністративне правопорушення від 14.11.2024 року правопорушення складається в тому, що гр. ОСОБА_1 , 02.03.2024 року отримав повістку про явку до ІНФОРМАЦІЯ_5 02.09.2024 року. Згідно до ЗУ « Про військовий обов`язок і військову службу», ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також постанови КМУ №560 від 16.05.2024 року (зі змінами) гр.. ОСОБА_1 , повинен був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_5 02.09.24 р. Однак гр. ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_5 не з`явився 12.11.2024 р. гр. ОСОБА_1 , був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_5 працівниками Національної поліції України, чим порушив чинне законодавство в особливий період. 
Враховуючи, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 25500,00 грн.
З вищевказаним постановою позивач та його представник не згодні.
Як стверджує позивач, що повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 отримав 02 вересня 2024 року по дорозі у службове відрядження, яка була виписана та вручена йому особисто про те, 03.09.2024 року ОСОБА_1 потрібно з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_5 для перевірки облікових даних. 
Як вбачається з доданих до відзиву копію рапорту від 28.10.2024 року наданої начальником мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_5 майором ОСОБА_4 , зазначається, що здійснюючи оповіщення групою оповіщення, військовозобов`язаному ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , була вручена повістка 02.09.2024 р. під особистий підпис на явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 02.09.2024 р. для уточнення персональних даних. Але в зазначений час військовозобов`язаний ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_5 не з`явився, чим порушив ч.3 ст.210 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Також, згідно звернення №1/10123 від 28.10.2024 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_6 щодо доставлення громадян, які вчинили адміністративні правопорушення за статтями ст..210, ст..210 прим.1 ІНФОРМАЦІЯ_2 для складання протоколів про адміністративні правопорушення, а саме ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .
Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.
Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час.
У відповідності до положень ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період в Україні розпочався з 17 березня 2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на час ухвалення рішення судом.
Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не визначеного чіткого порядку припинення особливого періоду.
Тобто, з 18 березня 2014 року і по теперішній час в Україні діє особливий період.
Відповідно до статті 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до вимог ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Ст.5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені їх права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправними та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Отже в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню і у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Згідно з приписами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
В ч.1 ст. 72 КАС України зазначено, що доказами в адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП визначене перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шаляхлм надання доказів.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Так, спірні правовідносини у даній справі склалися з приводу правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП.
Суд звертає увагу, що відповідальність за ч.3 ст.210 КУпАП настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період. 
Згідно із частиною 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані:
з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;
надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом;
проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.
Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Відповідно до пунктів 23, 24до постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560, поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форми власності), визнаються:
перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;
смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).
У разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Як вбачається з матеріалів справи, в тому числі й тих, які додані ІНФОРМАЦІЯ_6 до свого відзиву вбачається, що повістка про виклик ОСОБА_1 , на 02.09.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_6 , була належним чином вручена під особистий підпис, що і підтверджує сам позивач ОСОБА_1 у своїй позовній заяві. 
Жодних доказів щодо поважності причини неявки ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_5 , за повісткою 02.09.2024 року не надано.
Окрім того, як протокол №322 про адміністративне правопорушення, так і розгляд в подальшому справи про адміністративне правопорушення т.в.о начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 було здійснено в присутності позивача, його було ознайомлена з правами та обов`язками та надано для ознайомлення повістку та підтвердження її повернення до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Таким чином, під час розгляду цієї справи судом не встановлено порушень процедури, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Таким чином, проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази та норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про те, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення доведена, а постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідає вимогам чинного законодавства.
Суд вважає, що Постанова № 322 в справі про адміністративне правопорушення від 14.11.2024 року, винесена відносно ОСОБА_1 , відповідає вимогам КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки при її винесенні виконано усі вимоги чинного законодавства та на підставі повного і всебічного з`ясування обставин вирішено справу, а тому скасуванню не підлягає.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат та з урахуванням того, що суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову, всі судові витрати слід покласти на позивача згідно до вимог ст.139 КАС України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.2-16, 19-20, 77, 121-126, 131, 159-167, 193, 227-228, 241, 244, 246, 250-251, 255, 286, 292, 293, 295 КАС України, ст. ст. 210, 245, 251, 280 КУпАП, суд

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 , про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення – відмовити. 

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя  Похваліта С. М.