УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №288/435/26 Головуючий у 1-й інст. Зайченко Є. О. 
Номер провадження №33/4805/1068/26
Категорія ст.122-4 КУпАП Доповідач Кіянова С. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року Житомирський апеляційний суд 

в складі: 
судді судової палати у кримінальних справах Кіянової С.В.,
з участю:
захисника Яковенка А.В., 

розглянувши в залі суду в м. Житомирі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Яковенко Анатолія Вікторовича, який діє в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Попільнянського районного суду Житомирської області від 11 травня 2026 року,

в с т а н о в и в :
Цією постановою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , 

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-4 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень 00 копійок.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму, що становить 665 гривень 60 копійок.
Згідно постанови суду, 09 березня 2026 року о 08:37 годині в селищі Попільня по вулиці Фомічова, 12, ОСОБА_1 потрапила в ДТП керуючи ТЗ марки НІСАН д.н.з. НОМЕР_1 , після чого покинула місце події, чим порушила п.2.10.а.ПДР - залишення водіями Т3, ін. учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця ДТП, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122-4 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник Яковенко А.В. просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-4 КУпАП. Вважає постанову незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що ОСОБА_1 не вчиняла ДТП і матеріали справи не містять доказів її вини. Вказує, що суд першої інстанції проігнорував той факт, що працівники поліції не здійснювали заходів, щодо розшуку водія ОСОБА_1 та її авто, оскільки саме ОСОБА_1 звернулася на лінію 102 із повідомленням про ДТП, повідомила обставини ДТП, а також про причетних до події осіб. Стверджує, що фабула викладена в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки ОСОБА_1 у вказаний в протоколі місці та час керувала автомобілем «Toyota Hilux», а не автомобілем марки «Нісан». Зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що відносно другого учасника ДТП ОСОБА_2 07.04.2026 року Попільнянським районним судом Житомирської області було винесено постанову, якою її визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-4, ст.124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення та вказана постанова набрала чинності.
В судове засідання апеляційного суду 30.06.2026 року ОСОБА_1 та її захисник Яковенко А.В. не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце апеляційного розгляду. 
Враховуючи, що участь вказаних осіб не є обов`язкова, клопотання про відкладення розгляду не надходило, а також те, що захисник Яковенко А.В. був присутній в попередньому судовому засіданні апеляційного суду 24.06.2026 року та надав пояснення в підтримання апеляційної скарги, апеляційний суд вважає можливим провадити апеляційний розгляд у відсутності зазначених осіб.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст. 245, 278, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-4 КУпАП за зазначених у постанові обставин ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.
Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №610189 від 09.03.2026 року, 09 березня 2026 року о 08:37 годині в селищі Попільня по вулиці Фомічова, 12, ОСОБА_1 потрапила в ДТП керуючи ТЗ марки НІСАН д.н.з. НОМЕР_1 , після чого покинула місце події, чим порушила п.2.10.а.ПДР - залишення водіями Т3, ін. учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця ДТП, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122-4 КУпАП (а.с.1)
Доказів того, що даний протокол та дії працівників поліції за вказаним фактом оскаржувалися в установленому законом порядку (до суду), ОСОБА_1 та її захисником Яковенком А.В. не надано. 
Вказані в протоколі обставини підтверджуються:
- копією постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №6795977 від 09 березня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.3);
- копією схеми місця ДТП між автомобілями «Nissan Leaf» д.н.з. НОМЕР_2 та «Toyota Hilux» д.н.з. НОМЕР_1 від 09 березня 2026 року, яка підписана обома учасниками події, зокрема і власноручно підписана ОСОБА_1 без заперечень (а.с.6);
- копією письмових пояснень ОСОБА_2 (водія автомобіля «Nissan Leaf» д.н.з. НОМЕР_2 ) та ОСОБА_1 (водія автомобіля «Toyota Hilux» д.н.з. НОМЕР_1 ) від 09 березня 2026 року, в яких вони підтвердили факт керування транспортними засобами у вказаний протоколі місці та час, вказали про обставини ДТП, а також про те, що після події вони залишили місце ДТП та продовжили рух (а.п.7-8);
- роздруківкою з інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», згідно якої 09.03.2026 року на спецлінію «102» ГУНП від ОСОБА_1 надійшло три вхідних дзвінка з оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 , за якими працівниками відділу служби «102» УОАЗОР ГУНП створено три електронні картки АРМ 102, зі змісту яких зокрема вбачається, що 09.03.2026 року о 08:56 год ОСОБА_1 повідомила, що 20 хвилин тому на вулиці Горького сталася ДТП між автомобілями «Тойота Хайлюкс» д.н.з. НОМЕР_1 та «Ніссан» д.н.з. НОМЕР_2 , який покинув місце ДТП. Заявниця знайшла автомобіль, який здійснив ДТП на вул. Аеродромна,55 та його власницю, яка ймовірно перебуває в будинку (ЄО №898). О 09-15 год (ЄО №899) та 11:02 год (ЄО №901) ОСОБА_1 скаржилася на екіпаж поліції 1416 (а.с. 24-25).
Статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.10.1 ПДР України, під залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди слід розуміти дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.
Тобто, з суб`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП характеризується наявністю виключно прямого умислу.
За змістом ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення вважається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер свого діяння, передбачала його шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаному в постанові суду місці та час, її участь у ДТП та в подальшому залишення нею місця події підтверджується дослідженими судом першої інстанції та апеляційним судом матеріалами справи у їх сукупності, а саме: копією постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №6795977 від 09 березня 2026 року (а.с.3), копією схеми місця ДТП від 09.03.2026 року (а.с.6), копію письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.7,8) та роздруківкою з інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» (а.с.24-25).
Крім того, під час апеляційного розгляду справи, в судовому засіданні 24.06.2026 року, захисник Яковенко А.В. підтвердив, що ОСОБА_1 у вказаний в постанові суду місці та час керувала транспортним засобом «Toyota Hilux» д.н.з. НОМЕР_1 , стала учасником ДТП та покинула місце події з метою переслідування іншого учасника ДТП. 
За таких обставин, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-4 КУпАП, за зазначених у постанові суду обставинах, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що суд першої інстанції не врахував належним чином той факт, що працівники поліції не здійснювали заходів, щодо розшуку водія ОСОБА_1 та її авто, а також те, що відносно другого учасника ДТП ОСОБА_2 07.04.2026 року Попільнянським районним судом Житомирської області було винесено постанову, якою її визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-4, ст.124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вказані обставини були враховані судом першої інстанції, що підтверджується змістом оскаржуваної постанови. 
Крім того, вказані обставини, жодним чином не впливають на правильність висновків суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-4 КУпАП.
Доводи апелянта про те, що фабула викладена в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки ОСОБА_1 у вказаний в протоколі місці та час керувала автомобілем «Toyota Hilux», а не автомобілем марки «Нісан», на переконання апеляційного суду також не можуть слугувати підставою для визнання відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-4 КУпАП, оскільки є технічною опискою. 
Крім того, зазначені доводи апелянта аналогічні доводам сторони захисту під час судового розгляду в суді першої інстанції, на які в оскаржуваній постанові надано вичерпну відповідь. 
Так суд першої інстанції зазначив, що помилкове зазначення у протоколі марки автомобіля як "Нісан" замість фактичної "Toyota Hilux", що підтверджується Довідкою щодо належності транспортного засобу, виданою Відділенням поліції №1 Житомирського РУП №2 ГУ НП в Житомирській області, якій належить державний номерний знак НОМЕР_1 , є технічною опискою, яка не спростовує суті вчиненого правопорушення. Суд приходить до такого висновку, оскільки визначальним ідентифікатором транспортного засобу в даному випадку є його державний реєстраційний номер, який вказаний вірно.
Крім того, факт керування саме автомобілем з д.н.з. НОМЕР_1 підтверджується особистим повідомленням ОСОБА_1 на спецлінію "102" безпосередньо після події. Вказане свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності, чітко усвідомлювала, яким саме транспортним засобом вона керувала та учасником якої події вона стала.
Таким чином, вказана неточність у протоколі не створює сумнівів щодо об`єктивної сторони правопорушення та не перешкоджає суду встановити істину у справі, оскільки сукупність інших доказів однозначно вказують на причетність ОСОБА_1 на автомобілі з д.н.з. НОМЕР_1 до вказаної дорожньо-транспортної пригоди та залишення останньою місця пригоди.
Апеляційний суд погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції. 
Твердження захисника щодо використання судом як доказів копій документів, апеляційний суд також вважає безпідставними, оскільки матеріали справи містять достатню сукупність доказів, які в цілому створюють цілісну картину правопорушення. 
Інші доводи апеляційної скарги захисника Яковенка А.В. також не спростовують висновків суду першої інстанції.
Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 не мала умислу на приховування факту ДТП, оскільки самостійно зателефонувала на спецлінію «102» із повідомленням про саму обставину ДТП, про причетність конкретних осіб до даної ДТП, те що вона залишила місце події переслідуючи винну в ДТП особу з метою затримання останньої та притягнення до відповідальності, а також те, що вказаним адміністративним правопорушенням не було завдано будь-якої шкоди, апеляційний суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення. 
За таких обставин, постанова суду щодо ОСОБА_1 підлягає зміні в частині накладення стягнення.
Керуючись ст.ст. 22, 294 КУпАП, апеляційний суд, 

п о с т а н о в и в : 

Апеляційну скаргу захисника Яковенко Анатолія Вікторовича, який діє в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  задовольнити частково.

Постанову Попільнянського районного суду Житомирської області від 11 травня 2026 року відносно  ОСОБА_1  за ч.1 ст.122-4 КУпАП – змінити в частині накладення стягнення.
Звільнити  ОСОБА_1  від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
В іншій частині постанову суду від 11 травня 2026 року залишити без зміни.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати у кримінальних справах 
Житомирського апеляційного суду   С.В. Кіянова