ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2026 року
м. Харків
справа № 642/6720/24
провадження № 22-ц/818/3435/26
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді – Тичкової О.Ю.,
суддів колегії –Пилипчук Н.П., Яцини В.Б.
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 
відповідач – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Холодногірського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2026 року у складі судді Цибульської С.В.,-
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Холодногірського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом відновлення межі земельної ділянки.
23.01.2026 до суду від представника відповідача ОСОБА_2 – адвоката Юшко Т.Г. надійшла зустрічна позовна заява, в якій представник відповідача просить суд прийняти позовну заяву (зустрічну) до спільного розгляду з первісним позовом та розглядати їх в одному провадженні, поновивши відповідачу строк на подачу зустрічної позовної заяви; зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди в реалізації права користування та володіння земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , шляхом відновлення межі зі сторони будинку АДРЕСА_2 та приведення земельної ділянки по АДРЕСА_2 у первісний стан; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоди у розмірі 200 000,00 (двісті тисяч) грн.
В обґрунтування зустрічних позовних вимог вказано, що після проведення геодезичної зйомки за адресою по АДРЕСА_1 було встановлено, що сусідня ділянка позивача розташована по АДРЕСА_2 порушує межі земельної ділянки по АДРЕСА_1 та межі ділянки по АДРЕСА_2 заходять на земельну ділянку по АДРЕСА_1 та межі земельної ділянки по АДРЕСА_2 виходять на вулицю Трускавецьку на землі міської громади. Таким чином позивач ОСОБА_1 порушує право користування земельної ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та незаконно використовує у своїй власності землі міської громади. Крім того представник відповідача зазначає, що внаслідок незаконних вимог ОСОБА_1 викладеними у позовній заяві та заволодіння ним частиною земельної ділянки, яка належить суміжнику, у відповідача ОСОБА_2 дуже погіршився стан здоров`я та ці страждання продовжуються по теперішній час, що виразилось у фізичному болі позивача та поглиблених стражданнях, які позивач зазнає з моменту подачі позову у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача.
У судовому засіданні в суді першої інстанції представник відповідача ОСОБА_2 – адвокат Юшко Т.Г. просила суд поновити відповідачу строк для подання зустрічної позовної заяви, прийняти зустрічну позовну заяву до розгляду з первісним позовом, вказала, що спільний розгляд первісного та зустрічного позовів є доцільним, оскільки такі позови є взаємопов`язані та задоволення зустрічного позову повністю виключає задоволення первісного позову, а також зазначила, що строк для пред`явлення зустрічної позовної заяви було пропущено з поважних причин, з огляду на незадовільний стан здоров`я відповідача ОСОБА_2 та неможливість з цієї причини раніше скористатися правом на залучення адвоката для надання йому професійної правничої допомоги у цій справі.
Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2026 року відмовлено у поновлені строку на пред`явлення зустрічної позовної заяви. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 повернуто заявнику.
Ухвала мотивована тим, що відповідачем не дотримано вимог частини першої статті 193 ЦПК України в частині пред`явлення зустрічного позову у строк для подання відзиву, при цьому суд не вбачає поважності причин пропущення такого строку, крім того розгляд первісного позову разом з зустрічним позовом не є доцільним, оскільки призведе лише до затягування розгляду справи.
Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність просив ухвалу скасувати , а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що після ознайомлення відповідача з клопотанням експерта та замовлення технічної документації земельної ділянки для отримання кадастрового номеру було встановлення порушення меж земельної ділянки саме з боку відповідача ОСОБА_1 , тому виникла необхідність зі звернення до суду зустрічною позовною заявою, оскільки виникли обставини, які не були раніше відомі відповідачу, а позивач порушення ст. 83 ЦПК України не надав до суду всі наявні у нього документи які б свідчили про порушення меж земельної ділянки між відповідачами саме з його богу. Доводами та доказами, якими обґрунтовані зустрічні позовні вимоги підтверджують порушення прав відповідача за первісним позовом та захопленням позивачем за первісним позовом земельної ділянки та частину земельної ділянки, яка належить громаді міста та частково ці землі громади міста приватизовані позивачем. З моменту надання зустрічного позову 22.01.2026 судове засідання не проводилось, а тільки 05.03.2026 ухвалою вирішено питання про відмову у задоволення клопотання ОСОБА_2 .
Згідно з положеннями ст. 367 ч. 1 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно матеріалів оскарження ухвали в провадженні Холодногірського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом відновлення межі земельної ділянки.
23.01.2026 до суду від представника відповідача ОСОБА_2 – адвоката Юшко Т.Г. надійшла зустрічна позовна заява, в якій представник відповідача просить суд прийняти позовну заяву (зустрічну) до спільного розгляду з первісним позовом та розглядати їх в одному провадженні, поновивши відповідачу строк на подачу зустрічної позовної заяви; зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди в реалізації права користування та володіння земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , шляхом відновлення межі зі сторони будинку АДРЕСА_2 та приведення земельної ділянки по АДРЕСА_2 у первісний стан; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоди у розмірі 200 000,00 (двісті тисяч) грн (т.2 а.с. 29-33).
Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що після проведення геодезичної зйомки за адресою по АДРЕСА_1 у справі було встановлено, що сусідня ділянка позивача розташована по АДРЕСА_2 порушує межі земельної ділянки по АДРЕСА_1 та межі ділянки по АДРЕСА_2 заходять на земельну ділянку по АДРЕСА_1 та межі земельної ділянки по АДРЕСА_2 виходять на вулицю Трускавецьку на землі міської громади. Таким чином позивач ОСОБА_1 порушує право користування земельної ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та незаконно використовує у своїй власності землі міської громади. Крім того, строк для пред`явлення зустрічної позовної заяви було пропущено з поважних причин, з огляду на незадовільний стан здоров`я відповідача ОСОБА_2 та неможливість з цієї причини раніше скористатися правом на залучення адвоката для надання йому професійної правничої допомоги у цій справі.
Згідно з ч. 1, 2ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.
Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом за наявністю одночасно двох умов: 1) обидва позови взаємопов`язані; 2) спільний їх розгляд є доцільним.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі №916/3245/17 зазначено, що ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема, коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.
У постанові від 20 березня 2019 у справі № 910/2987/18 Велика Палата Верховного Суду також вказала, що взаємопов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатися у підставах цих позовів або поданих доказах, а також у тому, що вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.
У постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 200/22329/14-ц Велика Палата Верховного Суду наголосила, що зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом, оскільки задоволення його вимог унеможливлює задоволення вимог позивача. Зустрічний позов має бути пред`явлений лише до первісного позивача (або одного зі співпозивачів).
Конструкція ч. 2ст. 193 ЦПК вказує на її імперативність, тобто, суд позбавлений широкого розсуду щодо доцільності прийняття зустрічного позову; умовою цього є посилання у зустрічному позові на обставини, за якими задоволення зустрічного позову матиме наслідком повну або часткову відмову у задоволенні первісного позову, та виникнення позовів з одних правовідносин.
Зустрічний позов може подаватися не лише для захисту проти первісного позову, а й бути самостійним засобом захисту проти відповідача, іноді зустрічний позов може бути спрямовано тільки до заліку первісної вимоги. Подання зустрічного позову надає можливість через спільний розгляд первісної і зустрічної вимоги повніше врахувати правові відносини сторін. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов`язаний з первісним. Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у такому: а) обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору; взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах; б) вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись; в) задоволення зустрічного позову може виключати повністю або частково задоволення первісного позову; подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.
З матеріалів справи убачається, що предметом первісного позову є усунення перешкод у користуванні майном на земельну ділянку к.н. 6310137200:05:060:0001, що розташована у АДРЕСА_2 шляхом відновлення межі земельної ділянки зі сторони будинку АДРЕСА_1 к.н. 6310137200:05:060:0001, за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Предметом зустрічного позовної заяви є усунення перешкоди в реалізації права користування та володіння шляхом відновлення межі зі сторони будинку АДРЕСА_2 та приведення земельної ділянки по АДРЕСА_2 у первісний стан, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 .
Отже, первісні та зустрічні позовні вимоги є взаємопов`язаними та випливають із єдиного предмета спору — усунення перешкод у користуванні та володіння шляхом відновлення меж земельної ділянки. Обидва позови подані між тими самими сторонами, ґрунтуються на тотожних фактичних підставах та обставинах, а також стосуються одного й того самого кола прав і обов`язків сторін.
Фактичні обставини, на які посилаються сторони у первісному та зустрічному позовах, є спільними та підлягають доказуванню в межах одного судового розгляду, що зумовлює їх процесуальну взаємозалежність та свідчить про доцільність спільного розгляду таких вимог з метою всебічного, повного й об`єктивного вирішення спору.
Тому у разі прийняття судом зустрічної позовної заяви та задоволення її вимог судом, буде досягнута мета основного та зустрічного позову, а саме вирішення претензії одночасно обох сторін.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про повернення зустрічної позовної заяви, оскільки об`єднання вказаних позовів в одне провадження є доцільним.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі – ЄСПЛ), реалізуючи положення Конвенції необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви або скарги — є порушенням права на справедливий судовий захист.
Зокрема, у рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.
У зв`язку з наведеним судова колегія дійшла висновку, що у даній справі пропуск строку для пред`явлення зустрічного позову, встановленого частиною першою статті 193 ЦПК України, сам по собі не може бути підставою для відмови у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_2 ..
За правилами ст. п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права.
З огляду на зазначене апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття зустрічного позову.
Керуючись статтями 374,379,381,382 ЦПК України, апеляційний суд -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.
Ухвалу Холодногірського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2026 року – скасувати.
Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає.
Головуючий     О.Ю.Тичкова

Судді      Н.П. Пилипчук

В.Б. Яцина