Справа № 522/5831/26
Провадження № 1-кп/522/2657/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2026 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 
при секретарі ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026163500000008 від 05.01.2026, відносно: 
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, з повною середньою освітою, заміжньої, не працюючої, інваліда 2 групи, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
обвинуваченої у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 361 КК України, 
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

05.04.2014 між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було укладено договір SAMDNWFC00003468607 на відкриття та обслуговування кредитної картки № НОМЕР_1 з кредитним лімітом 10000 гривень.
Надалі, у зв`язку із закінченням терміну дії картки, по зазначеному договору 26.11.2024 була випущена картка № НОМЕР_2 та встановлено новий кредитний ліміт в сумі 35000 гривень.
В подальшому, клієнтка банку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 померла. 
Так, ОСОБА_3 , яка є рідною донькою померлої, в період часу з ІНФОРМАЦІЯ_3 по 06.06.2026, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, після смерті матері ОСОБА_6 , знайшла банківську картку відкриту в Акціонерному товаристві «ПриватБанк» з номером № НОМЕР_2 , яка належала її покійній матері. 
В подальшому, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що виявлена нею банківська картка відкрита в Акціонерному товаристві «ПриватБанк» з номером № НОМЕР_2 є засобом доступу до банківського рахунку, а наявні на банківському рахунку кошти є чужою власністю, діючи умисно, маючи прямий умисел, спрямований на привласнення офіційних документів, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, маючи на меті подальше використання картки у власних корисливих цілях, а саме - для заволодіння грошовими коштами, привласнила вищевказану картку, яка відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», пунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1 п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банку та банківську діяльність», примітки до ст. 358 КК України є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру та видана повноважною особою юридичної особи, а саме, - імітована АТ «ПриватБанк» з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити, тобто умисно привласнила вказаний офіційний документ.
За наведених обставин ОСОБА_3 вчинила злочин, передбачений ч.1 ст. 357 КК України за кваліфікуючими ознаками: привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів. 
Крім того, ОСОБА_3 , в період часу з ІНФОРМАЦІЯ_3 по 06.06.2026, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, після смерті матері ОСОБА_6 , виявила банківську картку відкриту в Акціонерному товаристві «ПриватБанк» з номером № НОМЕР_2 , яка належала її покійній матері. 
Так ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що в Україні триває воєнний стан, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись що її дії залишаються непомітними для оточуючих, шляхом вільного доступу викрала грошові кошти, які зберігались на рахунку АТ КБ «ПриватБанк» за номером рахунку НОМЕР_3 та фактично належали АТ КБ «ПриватБанк», наступним чином.
Так, ОСОБА_3 у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 06.06.2025, дізналася логін та пароль від кредитної картки АТ КБ «ПриватБанк», із банківським рахунком за номером НОМЕР_3 , відритий на ОСОБА_6 , отримавши тим самим можливість здійснювати вхід через мобільний додаток «Приват 24», вільно розпоряджатися грошовими коштами ОСОБА_6 та здійснювати банківські операції від імені останньої. Також, ОСОБА_3 , у невстановлений час досудовим розслідуванням, дізналася дані щодо номера пін-коду до банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» за № НОМЕР_2 , яка емітована як «кредитна», отримавши тим самим можливість вільно користуватися фізичною пластиковою банківською карткою на власний розсуд, розпоряджаючись грошовими коштами й здійснюючи банківські операції від імені ОСОБА_6 . 
У подальшому, ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, із корисливих мотивів, з метою таємного викрадення грошових коштів, які належать АТ КБ «ПриватБанк», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи при собі у вільному користуванні пластикову банківську картку за № НОМЕР_2 , емітовану як «кредитна», 06 червня 2025 року о 14:35 год. в банкоматі CAOD1686, що розташований за адресою: місто Одеса, вулиця Успенська, 66, здійснила банківську операцію із зняттям грошових коштів у розмірі 5000 гривень.
Крім того, 12.06.2025 о 14:00 год. ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, біля будинку 66, продовжуючи реалізацію свого прямого умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, які належать АТ КБ «ПриватБанк», за допомогою логіну та паролю зайшла у мобільний додаток «Приват 24», який був встановлений на мобільному телефону марки "Infinix Note 30" з об`ємом пам`яті 16/128 GB, з IMEI1: НОМЕР_4 та IMEI2: НОМЕР_5 з номером НОМЕР_6 , що належав померлій ОСОБА_7 , та здійснила з банківської картки АТ КБ «ПриватБанк», за № НОМЕР_2 , емітованої як «кредитна», банківську операцію з переведення грошових коштів на банківську картку за № НОМЕР_7 , емітованої в АТ КБ «ПриватБанк», яка належить ОСОБА_8 , у розмірі 420 гривень.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми злочинними діями заволоділа грошовими коштами на загальну суму 5420 гривень, які належать AT КБ «ПриватБанк», та розпорядилась ними на власний розсуд, тим самим спричинивши Товариству матеріальну шкоду на вказану суму.
За наведених обставин ОСОБА_3 вчинила злочин, передбачений ч.4 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
Крім того, 05.04.2014 між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було укладено договір SAMDNWFC00003468607 на відкриття та обслуговування кредитної картки № НОМЕР_1 з кредитним лімітом 10000 гривень.
Надалі, у зв`язку із закінченням терміну дії картки, по зазначеному договору 26.11.2024 була випущена картки № НОМЕР_2 та встановлено новий кредитний ліміт в сумі 35000 гривень.
В подальшому, клієнтка банку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 померла. 
Так, ОСОБА_3 , яка є рідною донькою померлої, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 06.06.2025, діючи з прямим умислом, із корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, а саме належних АТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізуючи заздалегідь виниклий умисел, направлений на несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, дізналася логін та пароль від мобільного додатку «Приват 24». який був встановлений на мобільному телефоні марки "Infinix Note 30" з об`ємом пам`яті 16/128 GB, з IMEI1: НОМЕР_4 та IMEI2: НОМЕР_5 з номером НОМЕР_6 , що використовувався ОСОБА_6 , отримавши тим самим можливість здійснювати вхід через мобільний додаток «Приват 24», вільно розпоряджатися грошовими коштами ОСОБА_6 й здійснювати банківські операції від імені останньої.
Надалі, 12.06.2025 року о 14:00 год. ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, біля будинку 66, маючи у розпорядженні засіб вчинення кримінального правопорушення, а саме, - мобільний телефон марки "Infinix Note 30" з об`ємом пам`яті 16/128 GB, з IMEI1: НОМЕР_4 та IMEI2: НОМЕР_5 з номером НОМЕР_6 , що використовувався ОСОБА_6 , ввела логін та пароль у застосунку «Приват-24», що призначений для дистанційного керування банківськими рахунками, права на який належать АТ КБ «Приватбанк», що згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, та здійснила з банківської картки АТ КБ «Приват Банку», за № НОМЕР_2 , емітованої як «кредитна», банківську операцію з переведення грошових коштів на банківську картку за № НОМЕР_7 , емітованої в АТ КБ «Приват Банк», яка належить ОСОБА_8 , у розмірі 420 гривень.
За наведених обставин ОСОБА_3 вчинила злочин, передбачений ч.1 ст. 361 КК України за кваліфікуючими ознаками: несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем.
За сукупністю ОСОБА_3 вчинила злочини, передбачені ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 361 КК України.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою провину у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 361 КК України визнала, та пояснила, що вона дійсно у вказані у обвинувальному акті час та місці заволоділа банківською картою своєї матері, яка померла та користувалась нею шляхом переведення грошових коштів, які належать потерпілому. У вчиненому щиро покаялася.
Представник потерпілого в судовому засіданні пояснив, що обвинувачена ОСОБА_3 погасила завдану матеріальну шкоду в повному обсязі і вони не мають до неї ніяких претензій. 
Оскільки обвинувачена ОСОБА_3 визнала свою винуватість у скоєні кримінальних правопорушень, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає їх доведеними та кваліфікує дії ОСОБА_3 
за ч.1 ст. 357 КК України за ознаками - привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів;
за ч.4 ст. 185 КК України за ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану;
за ч.1 ст. 361 КК України за ознаками - несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем.
При призначені покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчинених нею злочинів, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд відносить те, що вона визнала свою вину та щиро покаялася та повністю відшкодувала завдану матеріальну шкоду потерпілій стороні. Крім того, на утриманні обвинуваченої ОСОБА_3 знаходився її племінник ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є інвалідом першої А групи з дитинства та потребує постійного стороннього догляду та момент скоєння злочину у обвинуваченої були важкі сімейні обставини.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відсутні. 
Враховуючи викладене суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 361 КК України покарання, із застосуванням ст. 70 КК України, не пов`язане з позбавленням волі із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України.
Крім того, представником потерпілого АТ КБ «Приватбанк» було заявлено позов до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
До суду надійшло клопотання представника потерпілого про залишення цивільного позову без розгляду, оскільки обвинувачена ОСОБА_3 погасила завдану матеріальну шкоду в повному обсязі.
Відповідно до п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
Таким чином, суд вважає, що позов АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення необхідно залишити без розгляду.
Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України. 
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 361 КК України та призначити їй покарання:
-за ч.1 ст. 357 КК України у вигляді 2 (двох) років обмеження волі;
-за ч.1 ст. 361 КК України у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі;
-за ч.4 ст. 185 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки. 
На підставі п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: 
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.
Речові докази: диск - CD-R за номером LH3183DE13203705D5, на якому наявна інформація (електронні копії документів) - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Цивільний позов АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення - залишити без розгляду.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя:       ОСОБА_10