Справа № 450/173/24 
Провадження № 2/450/393/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 травня 2026 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі: 
головуючого - судді   Мельничук І. І.
при секретарі   Дикій О. Ю. 
за участю представника позивача 
за первісним позовом та представника 
відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 
представника відповідача за первісним позовом 
та представника позивача за зустрічним позовом Косик Л. А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за первісним позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом  ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя , -
в с т а н о в и в :
в провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області знаходиться цивільна справа за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, в якій представник позивача, просить суд визнати спільним майном подружжя транспортний засіб марки HONDA CR-V, 2013 року випуску, об`єм двигуна 2199 см3, VIN-код НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 та провести його розподіл: визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на транспортний засіб марки HONDA CR-V, 2013 року випуску, об`єм двигуна 2199 см3, VIN-код НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ; в рахунок компенсації половини вартості автомобіля марки HONDA CR-V, 2013 року випуску, об`єм двигуна 2199 см3, VIN-код НОМЕР_1 , ДНЗ НОМЕР_2 , стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 313250 гривень 00 коп.; судові витрати стягнути з відповідачки на користь позивача, а також за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, в якому представник позивача просить суд визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя компенсацію вартості автомобіля: загальний легковий універсал - В VOLKSWAGEN PASSAT, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN № НОМЕР_4 у розмірі 245879,00 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію вартості автомобіля: загальний легковий універсал-В VOLKSWAGEN PASSAT, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN № НОМЕР_4 у розмірі 122 939, 50 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача, понесені судові витрати.
В обґрунтування первісного позову зазначає, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.10.2013 року, який рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 10.08.2022 року було розірвано. Під час шлюбу за спільні кошти подружжя було придбано транспортний засіб марки HONDA CR-V, 2013 року випуску, який зареєстрований на відповідачку. Після розірвання шлюбу вказаний автомобіль залишився у користуванні відповідачки, позивач фактично позбавлений можливості користуватися ним та розпоряджатися своєю часткою у спільному майні. Зазначає, що спірний транспортний засіб є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а частки сторін у такому майні є рівними. Враховуючи те, що автомобіль є неподільною річчю та перебуває у користуванні відповідачки, позивач просить припинити його право на 1/2 частку у праві спільної сумісної власності на автомобіль із виплатою йому грошової компенсації у розмірі 313 250 грн., а також визнати за відповідачкою право власності на транспортний засіб. Крім того, просить стягнути понесені судові витрати та витрати на правничу допомогу. На підставі наведеного, просить позовні вимоги задоволити.
01.02.2024 року на адресу Пустомитівського районного суду Львівської області через систему «Електронний суд» подано представником відповідача за первісним позовом адвокатом Косик Л. А. відзив на позовну заяву, в якому просила у позові ОСОБА_2 відмовити повністю за безпідставністю такого, мотивуючи це тим, що спірний транспортний засіб марки HONDA CR-V був придбаний відповідачкою у період фактичного припинення шлюбних відносин за її особисті кошти та для власних потреб і потреб дитини. Зазначала, що з лютого 2021 року сторони припинили спільне проживання, ведення спільного господарства та спільного бюджету, а шлюб фактично існував лише формально, що також підтверджується змістом позовної заяви про розірвання шлюбу. Крім того, вказувала, що автомобіль на момент придбання мав пошкодження та недоліки, а заявлена позивачем ринкова вартість транспортного засобу є завищеною, оскільки оцінка проведена без фактичного огляду автомобіля. Також зазначала, що 18.01.2024 року спірний транспортний засіб було відчужено на підставі договору купівлі-продажу, а з метою встановлення дійсної ринкової вартості автомобіля стороною відповідача ініційовано проведення автотоварознавчої експертизи.
Того ж дня, на адресу суду було скеровано через систему «Електронний суд» представником відповідача за первісним позовом адвокатом Косик Л. А. подано зустрічну позовну заяву про поділ майна подружжя до ОСОБА_2 , в якій просить суд визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя компенсацію вартості автомобіля: загальний легковий універсал - В VOLKSWAGEN PASSAT, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN № НОМЕР_4 у розмірі 245879,00 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію вартості автомобіля: загальний легковий універсал-В VOLKSWAGEN PASSAT, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN № НОМЕР_4 у розмірі 122 939, 50 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача, понесені судові витрати, обґрунтовуючи позов тим, що вказаний транспортний засіб був придбаний сторонами у період шлюбу за спільні кошти та зареєстрований на відповідача. Зазначала, що з лютого 2021 року сторони фактично припинили сімейні відносини, не вели спільного господарства та мали окремий бюджет. Водночас 27.01.2022 року відповідач відчужив спірний автомобіль без її згоди та без передачі їй частини коштів, отриманих від продажу. При цьому кошти від продажу автомобіля не були використані в інтересах сім`ї, оскільки сторони фактично проживали окремо, а відповідач матеріально не забезпечував позивачку та дитину. Посилаючись на положення Сімейного кодексу України та правові висновки Верховного Суду щодо права одного з подружжя на компенсацію вартості відчуженого без згоди іншого з подружжя майна, зазначала, що ринкова вартість автомобіля станом на 29.01.2024 року становить 245 879 грн., а тому вона має право на компенсацію 1/2 вартості такого майна.
07.02.2026 року представником позивача за первісним позовом адвокатом Шкарупською-Барановою Н. Б. надіслано через систему «Електронний суд» на адресу Пустомитівського районного суду Львівської області відповідь на відзив, згідно якої заперечення відповідачки проти позову вважала необґрунтованими та безпідставними. Зазначала, що оригінали технічного паспорта, договору купівлі-продажу спірного автомобіля HONDA CR-V, а також акти виконаних робіт щодо його огляду та технічного стану знаходяться саме у позивача, що, на її думку, свідчить про придбання автомобіля в інтересах сім`ї та за спільні кошти подружжя. Вказувала, що наявність між сторонами конфліктів та непорозумінь не підтверджує факту припинення сімейних відносин, а позов про розірвання шлюбу відповідачка подала лише у квітні 2022 року, тобто після придбання автомобіля. Також зазначала, що відповідачка не мала достатніх особистих доходів для самостійного придбання транспортного засобу. Посилаючись на правові висновки Великої Палати Верховного Суду щодо презумпції спільності майна подружжя, зазначала, що обов`язок спростування такої презумпції покладається саме на відповідачку. Крім того, звертала увагу на те, що після відкриття провадження у справі спірний автомобіль було відчужено на користь батька відповідачки, що, на думку позивача, свідчить про намагання приховати спільне майно подружжя та уникнути його поділу. Також зазначала, що відчуження автомобіля не змінює підстав позову, оскільки позовні вимоги стосуються визнання автомобіля спільним сумісним майном подружжя та стягнення компенсації половини його вартості. Щодо вартості транспортного засобу вказувала, що у зв`язку із його відчуженням визначенню підлягає ринкова вартість аналогічного майна на час розгляду справи, а тому просила врахувати визначену оцінювачем середньоринкову вартість автомобіля у розмірі 626 500 грн. та задовольнити первісний позов у повному обсязі.
01.08.2024 року представником позивача за первісним позовом та представником відповідача за зустрічним позовом адвокатом Шкарупською-Барановою Н. Б. подано відзив на зустрічну позовну заяву, в якому зазначено, що ОСОБА_2 заперечує проти заявлених зустрічних позовних вимог у повному обсязі, вважаючи їх безпідставними та недоведеними. У відзиві вказувалось, що твердження позивачки за зустрічним позовом про припинення фактичних шлюбних відносин з лютого 2021 року не відповідають дійсності, оскільки сторони продовжували вести спільне господарство та підтримувати сімейні відносини до квітня 2022 року, що, зокрема, підтверджується участю позивача у вихованні доньки та рішенням суду про розірвання шлюбу. Також зазначалось, що продаж автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT був здійснений за спільною згодою сторін з метою придбання іншого сімейного автомобіля – HONDA CR-V, а отримані кошти були використані в інтересах сім`ї. Вказувалось, що автомобіль фактично був проданий за довіреністю ще 10.01.2022 року, а у подальшому використовувався для виконання бойових завдань у військовій частині. Крім того, представник позивача наголошувала, що автомобіль HONDA CR-V був придбаний під час шлюбу за спільні кошти подружжя, а оригінали документів на транспортний засіб та документи щодо його технічного огляду знаходяться саме у позивача, що, на його думку, підтверджує придбання автомобіля в інтересах сім`ї. Також звертала увагу на відчуження відповідачкою автомобіля HONDA CR-V після відкриття провадження у справі на користь свого батька, що, на думку позивача, свідчить про намір приховати спільне майно подружжя та уникнути його поділу. Посилаючись на презумпцію спільності майна подружжя та правові висновки Верховного Суду, просила у задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.
У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом – адвокат Шкарупська-Баранова Н. Б., виступаючи в судових дебатах, зазначила, що за результатами всебічного та повного дослідження обставин справи, пояснень учасників процесу, показань допитаних свідків та письмових доказів, які містяться в матеріалах справи, стороною позивача доведено обґрунтованість первісних позовних вимог та водночас повну безпідставність і недоведеність зустрічного позову. У ході розгляду справи встановлено, що спірний транспортний засіб марки HONDA CR-V, 2013 року випуску, VIN-код НОМЕР_1 , було придбано під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, за спільні кошти та в інтересах сім`ї. Факт ведення сторонами спільного господарства до квітня–травня 2022 року підтверджується як письмовими доказами, так і показаннями свідків, які були безпосередніми очевидцями сімейних відносин сторін. Доводи відповідачки за первісним позовом про нібито припинення сімейних відносин задовго до придбання автомобіля є припущеннями та не підтверджені належними й допустимими доказами. Навпаки, зібрані у справі докази свідчать про збереження сімейного союзу та ведення спільного побуту у відповідний період. Також у судовому засіданні встановлено, що у власності сторін не було одночасно декількох транспортних засобів, що узгоджується як із фінансовим станом сім`ї, так і з фактичними обставинами користування майном. Надані відповідачкою пояснення щодо придбання автомобіля за особисті кошти не підтверджені жодними належними доказами отримання нею достатнього доходу для самостійного придбання спірного майна. Суду також надано докази відчуження автомобіля Volkswagen Passat у період, коли сторони продовжували перебувати у сімейних відносинах та вести спільне господарство, а отримані кошти були використані в інтересах сім`ї, зокрема для придбання спірного автомобіля HONDA CR-V. Отже, доводи зустрічного позову про незаконне відчуження майна та порушення прав відповідачки є безпідставними. Окремо звернула увагу суду, що відповідно до усталеної практики Верховного Суду, презумпція спільної сумісної власності майна подружжя діє щодо майна, набутого під час шлюбу, та не потребує додаткового доведення, а тягар доказування протилежного покладається на сторону, яка її спростовує. У даному випадку відповідачка таких доказів не надала. Щодо вартості спірного автомобіля, позивачем обґрунтовано застосовано ринкову вартість транспортного засобу, визначену відповідно до належного оцінювального документу, оскільки автомобіль вибув із володіння та користування сторін, що унеможливлює його безпосередню оцінку. Враховуючи викладене, представник позивача вважає, що первісні позовні вимоги є законними, обґрунтованими та доведеними, а зустрічний позов – таким, що не підтверджений належними, допустимими та достатніми доказами, ґрунтується на припущеннях та підлягає відхиленню. На підставі викладеного просить суд задовольнити первісний позов у повному обсязі та відмовити у задоволенні зустрічного позову.
У судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом та представник позивача за зустрічним позовом – адвокат Косик Л. А. у судових дебатах зазначила, що первісний позов є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, натомість зустрічні позовні вимоги є обґрунтованими та підтверджені дослідженими у справі доказами. Адвокат звернула увагу суду, що в ході розгляду справи встановлено факт фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами ще на початку 2021 року, що підтверджується як змістом позовної заяви про розірвання шлюбу, так і поясненнями сторін та дослідженими доказами. Вказала, що сторони фактично припинили ведення спільного господарства, спільного бюджету та проживання як сім`я задовго до придбання спірного транспортного засобу. Наголосила, що твердження позивача за первісним позовом про збереження сімейних відносин на момент придбання автомобіля HONDA CR-V є суперечливими та спростовуються матеріалами справи, зокрема процесуальною поведінкою самого позивача у справі про розірвання шлюбу, де він не заперечував викладені обставини щодо фактичного припинення сім`ї. Окремо представник відповідача зазначила, що придбання автомобіля HONDA CR-V 26.01.2022 року здійснювалося позивачкою за зустрічним позовом за власні кошти та в період, коли сторони фактично вже не вели спільного господарства, що виключає підстави для віднесення такого майна до спільної сумісної власності подружжя. Щодо відчуження автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, адвокат зазначила, що такий правочин був вчинений позивачем за первісним позовом без згоди відповідачки, у період існування шлюбних відносин, а отримані кошти не були передані іншому з подружжя та не використані в інтересах сім`ї. У зв`язку з цим вважає обґрунтованим право на компенсацію половини вартості відчуженого майна. Також представник звернула увагу на положення статей 60, 63, 65, 69, 70 Сімейного кодексу України, а також правові висновки Верховного Суду щодо презумпції спільності майна та способу захисту у вигляді стягнення грошової компенсації у разі відчуження майна одним із подружжя. Окремо зазначила, що доводи позивача за первісним позовом щодо використання коштів від продажу автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT для придбання HONDA CR-V є такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами та спростовуються хронологією подій у справі. Підсумовуючи, адвокат Косик Л. А. просила суд відмовити у задоволенні первісного позову у повному обсязі та задовольнити зустрічний позов, як такий, що відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону, з покладенням судових витрат на позивача за первісним позовом.
Дослідивши матеріали справи, думку присутніх представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, беручи до уваги доводи первісного позову та зустрічного позову, судом встановлено наступне:
із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 11.10.2013 року, виданого виконавчим комітетом Лутівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області вбачається, що 11.10.2013 року сторони зареєстрували шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис за № 9.
Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 10.08.2022 року у справі № 450/1068/22, провадження № 2/450/1183/22, вирішено розірвати шлюб, що укладений між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 11.10.2013 року у виконавчому комітеті Лутівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, актовий запис № 9.
Вказане рішення не оскаржувалось та набрало законної сили 13.09.2022 року.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно копії договору купівлі-продажу транспортного засобу № 4641/2022/3067550 від 26.01.2022 року продавець - ОСОБА_5 , в особі ОСОБА_6 , який діє на підставі доручення продавця, з однієї сторони, та покупець - ОСОБА_7 уклали Договір передачу у власність покупцеві транспортного засобу марки HONDA CR-V, 2013 року випуску, червоного кольору, VIN-код НОМЕР_1 , зареєстрований за продавцем 05.11.2021 року підрозділом ТСЦ 4641.
Як вбачається, із копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 від 26.01.2022 року, транспортний засіб марки HONDA CR-V, 2013 року випуску, об`єм двигуна 2199 см3, VIN-код НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 випуску зареєстрований за ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказане підтверджується також відповіддю адвокату Шкарупській-Барановій Н. Б. за вих. № 31/28-Ш-2/Аз від 05.01.2024 року «Про надання інформації», за підписом заступника начальника РСЦ ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях Сергія Гапонько.
Відповідно до акта виконаних робіт № 0000037761 від 24.01.2022 року до Наряду-замовлення № 0000037761 від 24.01.2022 року, виданого ТОВ «Арія Моторс», загальна вартість виконаних робіт становить - 2 612,88 грн., ПДВ 20% - 391,93 грн., повна вартість – 2 351,59 грн., датою оплати зазначено 24.01.2022 року, разом з тим, вказаний акт складено та підписано сторонами: виконавцем консультантом сервісу ТОВ «Арія Моторс» та замовником ОСОБА_5 24.01.2022 року. (долучено представником ОСОБА_4 )
Відповідно до акта виконаних робіт № 0000038254 від 05.02.2022 року до Наряду-замовлення № 0000038254 від 05.02.2022 року, виданого ТОВ «Арія Моторс», загальна вартість виконаних робіт становить – 4 429,60 грн., ПДВ 20% - 590,63 грн., повна вартість – 3 543,68 грн., а також вказано складові частини (матеріали), які сплачується замовником, всього 8 143,78 грн., разом з тим, вказаний акт складено та підписано сторонами: виконавцем консультантом сервісу ТОВ «Арія Моторс» та замовником ОСОБА_5 05.02.2022 року. (долучено представником ОСОБА_2 )
Проте, транспортний засіб марки HONDA CR-V, 2013 року випуску, червоного кольору, VIN-код НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 було відчужено 18.01.2024 року ОСОБА_8 , що випливає із Договору купівлі-продажу транспортного засобу № 3245/2024/4264844 від 18.01.2024 року за 300 000,00 грн.
Із відповідді адвокату Косик Л. А. за вих. № 31/28-К-50/Аз від 31.01.2024 року «Про надання інформації», за підписом заступника начальника РСЦ ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях Сергія Гапонько, встановлено, що у вказаний адвокатом період з 11.10.2013 по 10.09.2022 громадянином ОСОБА_2 відчужено 27.01.2022 року транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT, 2006 року випуску.
Так, судом встановлено, що перебуваючи у шлюбі із ОСОБА_2 , ОСОБА_9 набула у власність транспортний засіб - HONDA CR-V, 2013 року випуску, червоного кольору, VIN-код НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 , в свою чергу, перебуваючи у шлюбі із ОСОБА_9 , ОСОБА_2 набув у власність транспортний засіб - загальний легковий універсал-В VOLKSWAGEN PASSAT, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN № НОМЕР_4 .
Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. 
Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).
Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.
Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).
Способи та порядок поділу майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визначаються статтею 71 СК України і що сутність такого поділу полягає у тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі. Під час здійснення поділу майна в судовому порядку суд повинен виходити з презумпції рівності часток, а також з вимог статті 71 СК України, відповідно до якої поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі або реалізується через виплату грошової компенсації вартості його частки в разі неподільності майна (частина друга статті 364 ЦК України).
Відповідно до ст. 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Відповідно до ч. 1, 4, 5 ст. 71 Сімейного кодексу України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.
Згідно ч. 2, 3, ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
П. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз`яснено, що при вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК).
Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою (абзаци перший і другий частини другої статті 364 ЦК України).
Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (частина друга статті 183 ЦК України).
Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (частини друга, четверта та п`ята статті 71 СК України).
Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї (частина перша статті 365 ЦК України). Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду (частина друга статті 365 ЦК України).
Однак суд вважає за необхідне зазначити, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК Украйни).
Результат тлумачення приватно-правових норм, тобто діяльності зі з`ясування їхнього змісту (сенсу), має бути розумним. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду вже звертав увагу на те, що загальні засади (принципи) цивільного права є фундаментальними, й інші джерела правового регулювання, насамперед акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту цих засад (принципів). Останні мають пряму дію, а тому їх слід ураховувати, здійснюючи, зокрема, тлумачення приписів актів цивільного законодавства (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц).
Велика Палата Верховного Суду ( справа № 209/3085/20, провадження №14-182цс21) зауважує, що приписи частин четвертої та п`ятої статті 71 СК України і статті 365 ЦК України з урахуванням принципу розумності (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК Украйни) треба розуміти так: (а) правила про необхідність попереднього внесення коштів на депозитний рахунок суду стосуються тих випадків, коли позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) згідно зі статтею 365 ЦК України заявив вимогу про припинення права відповідача на частку у спільній власності (такі кошти забезпечують отримання відповідачем грошової компенсації); (б) якщо позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) таку вимогу не заявив (а вимагає, наприклад, поділити неподільну річ шляхом виділення її у власність відповідача та стягнення з нього грошової компенсації замість частки позивача у праві спільної сумісної власності на цю річ), то підстави для внесення ним відповідної суми коштів на депозитний рахунок суду відсутні.
Щодо позовних вимог первісного позову ОСОБА_2 , то суд зазначає наступне:
щодо покликання сторони відповідача за первісним позовом на те, що сторони фактично припинили сімейні відносини ще з лютого 2021 року, не вели спільного господарства/побуту та спільного бюджету, а тому спірний транспортний засіб HONDA CR-V був придбаний відповідачем за первісним позовом за її особисті кошти у період формального існування шлюбу, при цьому позивач за первісним позовом у справі про розірвання шлюбу не заперечував обставин щодо фактичного припинення сімейних відносин між сторонами, визнав такі, то суд вважає вказані доводи необґрунтованими та такими, що не спростовують презумпції спільності майна подружжя, з огляду на наведене нище:
так, із копії позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу вбачається, що така була зареєстрована в системі документообігу Пустомитівського районного суду Львівської області 14.04.2022 року. Із змісту заяви, остання повідомляє про наступні підстави на які посилається при подачі такого позову до суду, а саме, що: « 11 жовтня 2013 року я зареєстрував шлюб з відповідачем, ОСОБА_2 , про що Виконавчим комітетом Лутівської сільської ради Радодомишльського району Житомирської області зроблено відповідний актовий запис № 9 (свідоцтво про шлюб, серія НОМЕР_7 додається додатком). Від цього шлюбу у нас народилась дитина, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (копія свідоцтва про народження додається додатком). Шлюбні відносини між нами фактично припинені, а збереження шлюбу можливі через постійні непорозуміння та конфліктні ситуації. Ми не можемо зійтись характерами, оскільки вони у нас дуже відрізняються, що викликає постійні непорозуміння. Шлюб з відповідачем не склався. Ми маємо різні погляди на шлюб, сім?ю, родинні зв?язки. Останній рік в нас постійно виникають непорозуміння та конфлікти, це призвело до фактичного припинення нашої сім?ї. За наведених обставин, сім?я фактично розпалась, в зв?язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні нашого розлучення.»
Разом з тим, із заяви ОСОБА_2 від 18.08.2022 року, яка була зареєстрована в системі документообігу Пустомитівського районного суду Львівської області 10.08.2022 року встановлено, що такий просить справу за позовом ОСОБА_3 до нього про розірвання шлюбу розглядати без його участі, у його відсутності, позовні вимоги визнає, згідний на розірвання шлюбу та відповідно просить видати копію рішення.
Визнання позову відповідачем - це безумовне погодження задовольнити матеріально-правову вимогу позивача в тому вигляді, в якому вона міститься у позовній заяві. Втім, визнання позову слід відрізняти від визнання відповідачем певних обставин. Так, відповідач може визнавати певні підстави позову, тому визнання обставин позову тільки звільняє позивача лише від їх доведення перед судом. 25 травня 2022 року Верховний суд в рамках справи № 675/2136/19 (провадження № 61-2251св22) досліджував питання щодо відмінності між визнанням обставин і визнанням позову, що впливає на різні правові наслідки.
Таким чином, під час розгляду справи в суді, слід враховувати відмінність між визнанням (частковим визнанням) обставин і визнанням позову, що впливає на різні правові наслідки, а тому суд не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позовних вимог відповідачем, в справі №450/1068/22, не дослідивши при цьому всіх обставини справи, яка розглядається.
При цьому, суд вважає необхідне звернути увагу на те, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 10.08.2022 року, предметом позову якого було - розірвання шлюбу, на яке посилається сторона відповідача за первісним позовом, встановлено лише факт перебування сторін у зареєстрованому шлюбі з 11.10.2013 року, наявність у них спільної дитини та факт розірвання шлюбу. Водночас, вказаним рішенням не встановлювалися обставини припинення сторонами спільного проживання, ведення спільного господарства чи спільного бюджету, саме з лютого 2021 року, а тому покликання сторони відповідача за первісним позовом на преюдиційність таких обставин є безпідставним.
До матеріалів справи, як на підтвердження заявлених вимог стороною позивача за зустрічним позовом долучено копії квитанції АТ «Універсал Банк» № 220А-3КА5-МАРХ-0BX8 від 24.10.2021 року на суму 279,70 грн., № 8A2K-Х027-3743-57ТТ від 10.03.2022 року на суму 203,28 грн., № P73T-M8РК-КР7Т-2ЕAX від 29.10.2021 на суму 2900,91 грн., № 7787-1161-A4MХ-АМКЕ від 10.03.2022 року на суму 151,25 грн.; № A37H-6H3P-0CK1-MPХ1 від 05.11.2021 на суму 1320, 30 грн., № 2122-ХЗАС-АРОА-416В від 11.11.2021 року 725,03 грн, № 20ХM-HH23-А972-H778 від 18.11.2021 на суму 898,00 грн., HOTT-13XP-X0B9-2Р3Х від 15.02.2022 на суму 546,90 грн., № 5HE4-680H-X6C7-3925 від 06.12.2021 на суму 5 174,54 грн.; копії платіжних інструкцій АТ КБ «ПриватБанк» від 01.11.2021 року, від 17.03.2022 року із призначенням платежу оплата за інтернет від ОСОБА_3 за ОСОБА_3 згідно з договором 215056 та інші.
Згідно виписки по картці/рахунку НОМЕР_8 ( НОМЕР_9 ) і додатковим рахункам договору SAMDNWFC00015969958 від 25.03.2015 за період 01.01.2021 — 27.01.2022 в АТ КБ «Приват Банк» № 56ВВ47МU19B4BKQ9 від 18.01.2024 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усього витрат - 500 819,64 грн, а надходжень – 501 759,64 грн.
Проте, із листа за вих. № 4319/5/990012040205 від 31.03.2025 року ДПС України, який надійшов на адресу суду 07.04.2025 року, на виконання ухвали Пустомитівського районного суду Львівської області від 25.02.2025 року встановлено, що станом на 26.03.2025, за даними інформаційно-комунікаційних систем Державної податкової служби України, відсутні відомості щодо декларування доходів ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_10 ), станом на 28.03.2025 року, у Державному реєстрі відсутні відомості про джерела та суми виплачених доходів та утриманих податків, отриманих від податкових агентів, ОСОБА_4 (податковий номер НОМЕР_11 ) за період січень місяць 2021 року - січень місяць 2022 року. В той же час, долучено відомості з Державного реєстру фізичних з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми нарахованого та виплаченого доходу, нарахованого (перерахованого) податку за період з січня 2021 року по січень 2022 року, згідно яких сума доходу ОСОБА_2 , податковий номер НОМЕР_10 , за вказаний період становить – 55 074,20 грн., сума податку – 9 795,03 грн.
У судовому засіданні 27.04.2026 року було допитано як свідка ОСОБА_11 , який суду пояснив, що він неодноразово відвідував місце проживання подружжя ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_1 . Свідок зазначив, що упродовж 2020–2021 років та аж до квітня–травня 2022 року між сторонами зберігалися нормальні сімейні відносини, характерні для подружжя. Повідомив, що спірний транспортний засіб марки HONDA CR-V темно-червоного кольору перебував у спільному користуванні подружжя, та він особисто неодноразово спостерігав, як у період з січня 2022 року приблизно до травня 2022 року ОСОБА_13 та ОСОБА_14 користувалися вказаним автомобілем разом, пересуваючись ним як сім`я. Окремо свідок вказав, що ОСОБА_2 використовував зазначений автомобіль також для поїздок на роботу, про що йому відомо з огляду на їхнє спільне місце роботи. Крім того, ОСОБА_11 пояснив, що погіршення відносин між подружжям почало спостерігатися орієнтовно в березні 2022 року, у період, коли у зв`язку з повномасштабним вторгненням РФ на територію України родичі ОСОБА_3 переїхали із Житомирської області та тимчасово проживали разом із подружжям і їхньою донькою у двокімнатній квартирі в с. Сокільники. Свідок також підтвердив, що у користуванні подружжя протягом відповідного періоду одночасно не перебувало двох транспортних засобів. Йому відомо, що автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT був відчужений на початку 2022 року, а приблизно через короткий проміжок часу у сім`ї з`явився автомобіль HONDA CR-V темно-червоного кольору. Окрім цього, свідок зазначив, що приблизно до квітня–травня 2022 року він неодноразово бачив подружжя разом із донькою, у тому числі під час користування спірним автомобілем. Також ОСОБА_11 повідомив, що неодноразово спостерігав, як ОСОБА_3 займалася доглядом за дитиною та не здійснювала трудової діяльності. Останній випадок, який йому запам`ятався, стосувався квітня–травня 2022 року, коли він бачив, як ОСОБА_3 разом із родичами та донькою складала речі до автомобіля HONDA CR-V та після цього вони разом залишили місце проживання в с. Сокільники.
Допитаний у якості свідка ОСОБА_15 в судовому засіданні 27.04.2026 року пояснив суду, що спірний транспортний засіб HONDA CR-V був придбаний подружжям ОСОБА_12 наприкінці 2021 року, перед початком повномасштабного вторгнення. Свідок зазначив, що особисто спостерігав, як ОСОБА_2 систематично користувався вказаним автомобілем приблизно до літа 2022 року. Також пояснив, що один раз відвідував помешкання ОСОБА_12 у с. Сокільники наприкінці 2021 року, де мав можливість безпосередньо спілкуватися зі сторонами. За його словами, на той момент між подружжям зберігалися нормальні взаємини: спочатку розмова відбувалася у присутності свідка, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , після чого остання вийшла до іншої кімнати. Крім того, свідок повідомив, що протягом весняного періоду 2022 року він неодноразово бачив подружжя разом, зокрема підтвердив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у спільному побуті та регулярно з`являлися разом.
Об`єднана палата Касаційного цивільного суду вже звертала увага на те, що тлумачення приватно-правових норм має бути розумним та вказала, що «загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України). Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства» (див: постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц (провадження № 61-28728 сво 18).
При цьому суд виходить із того, що у правовідносинах про поділ майна подружжя предметом доведення є факт перебування сторін у шлюбі та набуття ними спірного майна у період шлюбу, спільність набуття якого презюмується сімейним законодавством, а спростування такої презумпції та доведення такого спростування про набуття спірного майна за особисті кошти покладено на відповідача в силу закону, який має доводити належними та достовірними доказами з дотриманням вимог диспозитивності цивільного процесу саме у тому процесі, у якому вирішуються такі вимоги за участі іншої сторони цього процесу, право якої щодо такого майна ґрунтується саме на такій презумпції, та яка має мати можливість заперечувати такі спростування у визначений процесуальним законом спосіб.
З урахуванням принципу розумності, суд критично оцінює доводи сторони відповідача за первісним позовом про те, що сторони з лютого 2021 року повністю припинили сімейні відносини та не вели спільного господарства, оскільки такі доводи спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема показаннями свідків щодо спільного проживання сторін, спільного користування транспортними засобами та підтримання сімейних відносин упродовж 2021 року та щонайменше до весни 2022 року.
Правові підстави визнання майна особистою приватною власністю дружини та чоловіка закріплені у статті 57 СК України. 
Оскільки відповідачем за первісним позовом не спростовано презумпцію спільної сумісної власності подружжя належними і допустимими доказами, то автомобіль HONDA CR-V, 2013 року випуску, VIN-код НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 є об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_9 .
Під час розгляду справи було встановлено, що вищевказаний автомобіль був проданий відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_9 без згоди ОСОБА_2 , крім того, очевидним є той факт, що остання відчужила транспортний засіб уже після подання позивачем первісного позову, відкриття провадження у даній справі, що може свідчити про її намір зменшити вартість майна, яке підлягає поділу між подружжям, автомобіль є неподільною річчю, суд дійшов висновку, що позивач за первісним позовом має право на компенсацію ринкової вартості частки автомобіля.
Відповідно до консультаційного звіту про оцінку транспортного засобу, а саме: КТЗ марки Honda CR-V, 2013 р.в., д.н.з. НОМЕР_12 , VIN-код НОМЕР_1 від 05.01.2024 року, наданого стороною позивача за первісним позовом, виконаного ФОП ОСОБА_16 , що діє на підставі сертифікату СОД, виданого ФДМ України 04.12.2023 р. № 654/2023, на замовлення ОСОБА_1 , наданого стороною позивача за первісним позовом, середня ринкова вартість автомобіля на дату оцінки складає: 626500 (шістсот двадцять шість тисяч п?ятсот) грн. 00 коп.
Разом з тим, до матеріалів справи представником відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом долучено висновок судового експерта Холодцова Дмитра Валентиновича за результатами автотоварознавчої експертизи для подання до суду у цивільній справі 450/173/24 № 22502 від 22.04.2024 року, згідно якого ринкова (дійсна) вартість автомобіля HONDA CR-V, 2013 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , з врахуванням особливостей його стану на дату огляду 28.01.2024 року становить: 497198,55 грн. 
Вказаний висновок відповідає вимогам Закону України "Про судову експертизу", Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003№ 142/5/2092 (у редакції, чинній на час оцінки), а також містить відомості про те, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а отже з огляду на ст.ст. 76, 106 ЦПК України є належним та допустимим доказом, що узгоджується із позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 (провадження № 14-270цс19), постановах Верховного Суд від 01 квітня 2020 року у справі № 676/90/17-ц (провадження № 61-11873св19), від 25 травня 2020 року у справі № 475/793/17 (провадження № 61-19975св18) та від 21 жовтня 2020 року у справі № 303/2642/18 (провадження № 61-21118св19), від 30 червня 2021 року у справі № 523/7115/18 (провадження № 61-6241св21).
Також суд звертає увагу на те, що згідно приписів статті 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.
Оскільки відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_9 на спростування визначеної позивачем за первісним позовом вартості транспортного засобу було подано належний та допустимий доказ, а саме висновок судового експерта Холодцова Д. В. за результатами автотоварознавчої експертизи № 22502 від 22.04.2024 року, підготовлений для подання до суду у межах даної цивільної справи, суд вважає за необхідне покласти в основу рішення саме ринкову (дійсну) вартість транспортного засобу, визначену у вказаному висновку експерта.
Таким чином, за правилами диспозитивності (ст. 13 ЦПК України), компенсація вартості 1/2 частки автомобіля складає 248 599,27 грн., тому саме дана сума підлягає стягненню з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом, у зв`язку з чим первісний позов підлягає частковому задоволенню.
Щодо вимог зустрічного позову ОСОБА_9 щодо визнання об`єктом спільної сумісної власності подружжя компенсації вартості автомобіля марки VOLKSWAGEN PASSAT, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN № НОМЕР_4 , а також стягнення з ОСОБА_2 компенсації 1/2 вартості вказаного транспортного засобу, то судом встановлено наступні обставини:
довіреністю від 10.01.2022 року, посвідченою приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Чорним І. О. та зареєстрованою в реєстрі за № 39, ОСОБА_2 , діючи на підставі договору доручення, укладеного з повіреними в усній формі, у межах компетенції власника транспортного засобу, цією довіреністю уповноважив ОСОБА_17 та/або ОСОБА_18 , кожний з яких діє самостійно та незалежно один від одного представляти його інтереси як власники приватного транспортного засобу, що пов`язані з його експлуатацією та утриманням, керуванням, в тому числі за кордоном, а також надав представникам право продати, за ціною і на змовах йому відомих, належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу за серією НОМЕР_13 , виданого 27.09.2019 року ТСЦ 1845, автомобіль марки - VOLKSWAGEN, модель - PASSAT, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама). НОМЕР_4 , тим Т3 - загальний легковий - загальний універсал – В, колір - сірий, реєстраційний номер - НОМЕР_3 . Така видана з правом передоручення, з правом продажу, строком на 2 місяці і дійсна до 10.03.2022 року.
Із письмової розписки від 10.01.2022 року, за підписами ОСОБА_19 та ОСОБА_2 , встановлено, що останній дає дану розписку ОСОБА_17 , втому, що він отримав від ОСОБА_17 гроші в сумі 6000 доларів за автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2006 р. випуску, НОМЕР_4 , р.н. НОМЕР_3 та оплата здійснена в повному обсязі.
Із довідки № 181 від 20.04.2022 року, за підписом старшого оперативної групи ВЧ НОМЕР_14 майора ОСОБА_20 окрім іншого вбачається, що автомобілі прямують в район виконання бойового завдання до підрозділів військової частини НОМЕР_15 , а переміщення громадян ОСОБА_21 , ОСОБА_17 та ОСОБА_22 від району виконання бойового завдання до м. Чернівці Чернівецької області буде здійснюватися на автомобілі VOLKSWAGEN PASSAT номерний знак НОМЕР_16 , номер кузова  НОМЕР_4 .
Вказане додатково підтверджується відповіддю адвокату Косик Л. А. за вих. № 31/28-К-50/Аз від 31.01.2024 року «Про надання інформації», за підписом заступника начальника РСЦ ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях Сергія Гапонько, що у вказаний адвокатом період з 11.10.2013 по 10.09.2022 громадянином ОСОБА_2 відчужено 27.01.2022 року транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT, 2006 року випуску.
Згідно долученого звіту про оцінку майна, висновку про вартість об`єкта оцінки, виконаного СОД ФОП ОСОБА_23 , замовником якого є ОСОБА_3 від 29.01.2024 року, станом на дату оцінки 29.01.2024 року ринкова вартість об`єкта оцінки: автомобіля – загальний легковий універсал ОСОБА_24 , 2006 року випуску, VIN № НОМЕР_4 складає 245879, 00 грн.
Водночас, звертаючись із зустрічним позовом, ОСОБА_9 посилалась на те, що кошти, отримані від продажу транспортного засобу, були використані ОСОБА_2 не в інтересах сім`ї та що останній не передав їй належну частину таких коштів. Однак, у порушення вимог статей 12, 81 ЦПК України, позивачем за зустрічним позовом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що грошові кошти, отримані від відчуження автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, були використані відповідачем виключно у власних інтересах чи не в інтересах сім`ї.
При цьому сам по собі факт відчуження транспортного засобу одним із подружжя не є безумовною підставою для стягнення компенсації вартості частки такого майна, оскільки для задоволення відповідних вимог необхідним є встановлення обставин використання отриманих коштів не в інтересах сім`ї або приховування їх від іншого з подружжя. Разом з тим, матеріали справи не містять належних доказів того, що кошти від продажу автомобіля були витрачені ОСОБА_2 на особисті потреби, не пов`язані із забезпеченням сім`ї, чи що останній діяв недобросовісно з метою позбавлення ОСОБА_9 права на частку спільного майна.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги зустрічного позову є недоведеними та не підлягають задоволенню.
Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно із ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частини першої-другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом необхідно стягнути витрати за консультаційний звіт про оцінку транспортного засобу у розмірі 1 190,40 грн. та судовий збір у сумі 2 485,86 грн., що разом становить 3 676,26 грн. 
Керуючись ст. 41, 55 Конституції України, ст. 57, 61, 69, 70, 71 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 83, 89, 141, 158, 223, 280, 282, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд-
в и р і ш и в :
первісний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя – задоволити частково.
Визнати автомобіль марки HONDA CR-V, 2013 року випуску, червоного кольору, об`єм двигуна 2199 см3, VIN-код НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , спільним майном подружжя.
Здійснити поділ майна подружжя шляхом стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_2 248 599,27 грн. (двісті сорок вісім тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять гривень 27 копійок) в якості компенсації ринкової вартості 1/2 частки автомобіля марки HONDA CR-V, 2013 року випуску, червоного кольору, об`єм двигуна 2199 см3, VIN-код НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_2 - сплачений судовий збір у розмірі 2 485,86 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят п`ять гривень 86 копійок) та витрати за консультаційний звіт про оцінку транспортного засобу у розмірі 1 190,40 грн. (одна тисяча сто дев`яносто гривень 40 копійок), що разом становить 3 676,26 грн. (три тисячі шістсот сімдесят шість гривень 26 копійок).
В задоволенні інших вимог первісного позову - відмовити.
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_9 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя – відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_10 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_11 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення складено 22.05.2026 року.

Суддя: І. І. Мельничук