ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

16 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/9049/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),
суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В., 
розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.11.2025 року (суддя Сіпака А.В., м. Запоріжжя, повний текст рішення виготовлено 06.11.2025 року) у адміністративній справі №280/9049/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання звільнити з військової служби, суд -
в с т а н о в и в:
У жовтні 2025 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі по тексту - відповідач), в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови йому у звільненні з військової служби на підставі підпункту «г» п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (в редакції, що діяла на момент подання рапорту про звільнення); зобов`язати відповідача звільнити його з військової служби на підставі підпункту «г» п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (в редакції що діяла на момент подання рапорту про звільнення).
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06.11.2025 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
З рішенням суду першої інстанції не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Свої вимоги обґрунтував тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначив, що суд врахував, що ОСОБА_2 має двох повнолітніх синів: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Суд вказав, що син ОСОБА_3 , знаходиться за кордоном і це не позбавляє його від обов`язку утримувати свого батька, який має ІІ групу інвалідності. Апелянт зазначив, що суд першої інстанції необґрунтовано прийшов до висновку про те, що необхідність постійного стороннього догляду за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю І чи ІІ групи за умови відсутності інших ленів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення не підтверджена належним чином., однак, ОСОБА_3 ніколи не був членом сім`ї батька ОСОБА_2 .
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.06.2024 року №522, солдата за призовом по мобілізації ОСОБА_1 було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всіх її видів забезпечення. ОСОБА_4 подав рапорт про звільнення, як солдат за призивом з лав Збройних Сил України у запас відповідно до підпункту «» п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (через сімейні обставини, а саме батько інвалід ІІ групи) до командира 3 мінометної бригади батареї НОМЕР_2 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 . Згідно із наявною резолюцією на рапорті «не погоджено у зв`язку із наявністю брата». Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09.05.2025 року у справі №280/1578/25 визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту ОСОБА_1 про звільнення з лав Збройних Сил України на підставі підпункту «г» п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» за сімейними обставинами шляхом прийняття вмотивованого рішення та зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 розглянути по суті рапорт ОСОБА_1 про звільнення з лав Збройних Сил України на підставі підпункту «г» п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» за сімейними обставинами, та прийняти відповідне вмотивоване рішення. На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09.05.2025 року у справі №280/1578/25, командуванням військової частини НОМЕР_1 розглянуто рапорт ОСОБА_1 про звільнення з лав Збройних Сил України на підставі підпункту «г» п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» за сімейними обставинами, та прийнято рішення яким відмовлено у погодженні рапорту. Про рішення ОСОБА_1 повідомлено листом від 23.05.2025 року №9243, де зазначено, що з акту від 16.01.2025 року № 384 про обстеження сімейного стану військовослужбовця ОСОБА_1 вбачається, що у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наявні члени сім`ї першого або другого ступеня споріднення, а саме син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто у батька ОСОБА_1 є ще один член сім`ї син ОСОБА_3 . В подальшому рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 01.10.2025 року у справі № 280/5926/25 у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання розглянути його рапорт про звільнення, як солдата за призивом з лав Збройних Сил України у запас відповідно до підпункту «г» п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (через сімейні обставини, а саме батько інвалід ІІ групи) з урахуванням висновків суду відмовлено. Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції керувався Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»; частинами 1, 2 ст.1, частинами 4, 6 ст.2, підпунктом «г» п.2 ч.4, частинами 7, 12 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»; пунктами 2, 5 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008; п.1.5 розділу І Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, яка затверджена наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 року №170; додатком 19 до Інструкції; статтями 202, 203 Сімейного кодексу України та прийшов до висновку про те, що обов`язковою умовою є відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я. Суд зазначив, що обов`язок утримувати своїх батьків покладається на усіх повнолітніх дітей. Факт проживання сина ОСОБА_3 за кордоном не позбавляє його від обов`язку утримувати свого батька, який має ІІ групу інвалідності. Суд прийшов до висновку про те, що у ОСОБА_1 відсутнє право на звільнення з військової служби, у зв`язку із наявністю у нього батька з інвалідністю II групи, оскільки наявні також інші особи, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати.
Матеріалами справи встановлено, що наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.06.2024 року №522, солдата за призовом по мобілізації ОСОБА_1 було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всіх її видів забезпечення.
Встановлено, що у 2024 році ОСОБА_1 подав рапорт про звільнення, як солдат за призивом з лав Збройних Сил України у запас відповідно до підпункту «» п.2 частини ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (через сімейні обставини, а саме батько інвалід ІІ групи) до командира 3 мінометної бригади батареї 2 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 , на якому є резолюція «не погоджено у зв`язку із наявністю брата».
Встановлено, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09.05.2025 по справі № 280/1578/25 визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту ОСОБА_1 про звільнення з лав Збройних Сил України на підставі підпункту «г» п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» за сімейними обставинами шляхом прийняття вмотивованого рішення та зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 розглянути по суті рапорт ОСОБА_1 про звільнення з лав Збройних Сил України на підставі підпункту «г» п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» за сімейними обставинами, та прийняти відповідне вмотивоване рішення. На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09.05.2025 року у справі №280/1578/25, командуванням Військово частини НОМЕР_1 розглянуто рапорт ОСОБА_1 про звільнення з лав Збройних Сил України на підставі підпункту «г» п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» за сімейними обставинами, та прийнято рішення яким відмовлено у погодженні рапорту. 
Згідно з акту від 16.01.2025 року №384 про обстеження сімейного стану військовослужбовця ОСОБА_1 вбачається, що у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , наявні члени сім`ї першого або другого ступеня споріднення, а саме син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Встановлено, що батько ОСОБА_1 - ОСОБА_2 згідно довідки МСЕК серії 12 ААГ №827522 від 10.07.12024 року є інвалідом ІІ групи безстроково, захворювання пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Встановлено, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 01.10.2025 року у справі № 280/5926/25 у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання розглянути рапорт про звільнення, як солдата за призивом з лав Збройних Сил України у запас відповідно до підпункту «г» п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову служб» (через сімейні обставини, а саме батько інвалід ІІ групи) з урахуванням висновків суду відмовлено.
Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 року №2102-IX, введено в Україні воєнний стан. Який продовжувався і діє на час розгляду справи.
Відповідно до ч.6 ст.2, підпункту «г» п.2 ч.4, ч.12 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» одним із видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період. Військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу). Військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах: під час дії воєнного стану необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.
Згідно додатку 19 до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 року №170 при поданні до звільнення з військової служби за підставами: через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", подаються, зокрема, документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин, зокрема, у разі необхідності здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я: документи, які підтверджують відповідні родинні зв`язки з цією особою (особами); один із документів, що підтверджує відсутність в особи інших членів сім`ї першого ступеня споріднення (батьків, її чоловіка або дружини, дітей, у тому числі усиновлених) чи другого ступеня споріднення (рідних братів, сестер та онуків): один із документів, що підтверджує інвалідність особи першого чи другого ступеня споріднення, її потребу у постійному догляді та акт обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформація про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки; один із документів, що підтверджує інвалідність особи, яка потребує догляду: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або копія посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або копія пенсійного посвідчення чи копія посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю"; «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю", в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики; висновок медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді.
Аналізуючи докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновкам и суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 відсутнє право на звільнення з військової служби, у зв`язку із наявністю у нього батька з інвалідністю II групи, оскільки наявні також інші особи, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати, а саме брат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарг не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322 КАС України, суд - 

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.11.2025 року у адміністративній справі №280/9049/25 - залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку статей 328, 329 КАС України. 

Головуючий - суддя О.М. Лукманова 

суддя Л.А. Божко 

суддя Ю. В. Дурасова