Справа № 724/1066/26 	
Провадження № 2-о/724/118/26	

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2026 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді: Гураль Л.Л.
за участю секретаря судового засідання: Шуть Х.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду в місті Хотин Чернівецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Хотинська міська рада Дністровського району Чернівецької області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

І. Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.
До Хотинського районного суду Чернівецької області звернувся заявник ОСОБА_1 , заінтересована особа: Хотинська міська рада Дністровського району Чернівецької області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.
В обґрунтування заяви зазначає, що згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 серпня 1989 року, ОСОБА_2 отримав у власність після смерті свого батька ОСОБА_3 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
24 листопада 1989 року згідно договору дарування ОСОБА_2 подарував ОСОБА_4 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Зазначає, що заявниця ОСОБА_1 помилково зазначена в договорі дарування за дошлюбним прізвищем як « ОСОБА_5 ». Однак, згідно Свідоцтва про шлюб вбачається, що заявниця 26.03.1983 року змінила дошлюбне прізвище із ОСОБА_3 на ОСОБА_6 . Окрім того, даний факт підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №78909441, де земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 перебуває у власності ОСОБА_1 .
Отже, дана помилка перешкоджає заявниці володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Зокрема, остання звернувшися до державного реєстратора Хотинської міської ради щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно отримала відмову, з причин невідповідності прізвища заявниці в договорі дарування.
З метою подальшого розпорядження своїм житловим будинком на власний розсуд заявниці необхідно встановити факт належності їй договору дарування частини житлового будинку, оскільки від його встановлення залежить реалізація майнового права заявниці на житловий будинок.
ОСОБА_1 та її представник – адвокат Боднарюк В.І. в судове засідання не з`явилися, на адресу суду 06.05.2026 року надійшла заява, де просять розгляд справи провести у їх відсутності, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі, просять суд їх задовольнити.
Представник заінтересованої особи Хотинської міської ради в судове засідання не з`явився, про причини суд не повідомив.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
ІІ. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 08.06.2026 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку окремого провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Так, судом встановлено, що в паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 заявниця іменується як ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с7).
Згідно Витягу з реєстру територіальної громади від 17.03.2026 року №2026/004253846 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована з 21.01.1989 року за адресою: АДРЕСА_1 .(а.с.9).
У Свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 від 22.03.1954 року зазначено, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Хотин, батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_7 . (а.с.10).
Згідно Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 ОСОБА_8 одружився із ОСОБА_4 26.03.1983 року та після укладення шлюбу дружина ОСОБА_4 змінила прізвище на ОСОБА_6 .(а.с11).
24 листопада 1989 року згідно договору дарування ОСОБА_2 подарував ОСОБА_4 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Даний договір посвідчений державним нотаріусом Хотинської державної нотаріальної контори Бричаєвим В.П., зареєстрований в реєстрі за №2474. (а.с.12-14).
Згідно копії Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Хотинської державної нотаріальної контори Бричаєвим В.П., зареєстроване в реєстрі за №1846, вбачається, що спадкоємцями майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 являється його син - ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 та донька - ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.15-16).
Відповідно до відповіді голови Хотинської міської ради від 01.04.2026 року №Б-453 на заяву ОСОБА_1 щодо реєстрації права власності на частку житлового будинку, який розташований за адресою по АДРЕСА_1 , згідно договору дарування від 24.11.1989 року №2474, заявниці відмовлено в реєстрації, оскільки у договорі дарування обдарованою стороною зазначено ОСОБА_4 (прізвище дошлюбне). А згідно Свідоцтва про шлюб з 26.03.1983 року прізвище « ОСОБА_5 » змінено на прізвище чоловіка « ОСОБА_6 ». Тому, на момент укладення договору не було документа, що офіційно посвідчував обдаровану особу.(а.с.17).
Судом досліджено Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.01.2017 року, де власником земельної ділянки, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 являється ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 (а.с.18).
Згідно наявного в матеріалах справи Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за номером НВ-7301737982016 від 11.11.2016 року за кадастровим номером 7325010100:01:014:0216, розташована земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,0676 га для ведення особистого селянського господарства, інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі відсутня. (а.с.19-20).

ІV. Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення
Відповідно до ч. 1ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оціню є належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються в тому числі справи про встановлення фактів, що має юридичне значення.
Відповідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
При цьому, наведений ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.
Положеннями ст.315 ЦПК України визначено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені судом. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», згідно якого, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:
- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;
- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;
- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Згідно п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року (з несеними змінами) «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) вказано, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.
Отже, в результаті технічної помилки, що виразилось у написанні дошлюбного прізвища заявниці « ОСОБА_5 » замість вірного « ОСОБА_6 », допущеної при укладенні Договору дарування від 24.11.1989 року на частину житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , даний факт позбавляє останню права розпорядитися своїм майном на власний розсуд.
Враховуючи положення ст. 264 ЦПК України, згідно якої під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, беручи до уваги, що для реалізації заявниками своїх особистих прав є визнання факту, що має юридичне значення, суд вважає, що заяву слід задовольнити.
Розподіл судових витрат.
Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, а тому судові витрати слід залишити по фактично понесеним.
На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 2-4, 7-11, 13, 17-19, 76-82, 89, 95, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 293-294, 315, 319, 352, 354-355 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ), заінтересована особа: Хотинська міська рада (адреса місця знаходження: вул. О.Кобилянської, 2а, м. Хотин Дністровський район, Чернівецька область, код ЄДРПОУ: 04062205) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу – задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ), як обдарованій особі, договору дарування від 24 листопада 1989 року, посвідченого державним нотаріусом Хотинської державної нотаріальної контори за номером в реєстрі №2474, частини житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасника справи:
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .
Заінтересована особа: Хотинська міська рада (адреса місця знаходження: вул. О.Кобилянської, 2а, м. Хотин Дністровський район, Чернівецька область, код ЄДРПОУ: 04062205.
Повне рішення складено 07.05.2026 року.

Суддя: 	Лілія ГУРАЛЬ