справа № 235/1546/24
провадження № 2/208/330/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 р.   м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського, Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді: Кузнєцової А.С., 
за участю секретаря судового засідання: Вікторовської О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитором спадкодавця, -
В С Т А Н О В И В:
На розгляд Красноармійського міськрайонного суду Донецької області пред`явлено вказану позовну заяву, в якій АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з  ОСОБА_1  заборгованість за кредитним договором № б/н від 01.09.2020 року у розмірі 43117,80 грн. та судовий збір у сумі 3028,00 гривень.
Позовні вимоги обґрунтовані наступним ОСОБА_2 звернувся до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву № б/н від 01.09.2020 року. Заявою  ОСОБА_2 підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування, які були надані в письмовій формі. Банком, на підставі договору, зобов`язання виконані у повному обсязі, а саме, відповідачу надано можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого ліміту. Кредитний ліміт було встановлено 01.09.2020 р. на рівні 0,00 грн та 13.09.2021 р. збільшено до 45000,00 грн. 
ІНФОРМАЦІЯ_1  ОСОБА_2 помер.
АТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що  ОСОБА_2 не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості, в зв`язку з чим на дату його смерті утворено заборгованість у розмірі 43117,80 грн.
На виконання вимог ч.3 ст. 1281 ЦК України, АТ КБ «ПриватБанк» звернувся з претензією кредитора до Мирноградської державної нотаріальної контори та 24.05.2023 р. було отримано відповідь, в якій зазначалось, що лист направлено до приватного нотаріуса Свириденко Л.В.
Спадкоємцем померлого  ОСОБА_2 є ОСОБА_1 .
14.09.2023 року до спадкоємця померлого позичальника було направлено лист-претензію, згідно якого позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано.
Вищевикладене змусило АТ КБ «ПриватБанк» в судовому порядку захищати свої майнові інтереси.
Ухвалою судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13.05.2024 р прийнято заяву до розгляду, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
11.06.2024 р. представник відповідача, адвокат Молчанова Н.В., надала суду Заяву про застосування строку позовної давності. Просила відмовити в задоволенні позвоу в повному обсязі.
Також, 11.06.2024 р. представник відповідача, адвокат Молчанова Н.В., надала суду клопотання про витребування доказів, а саме: доказів дати отримання позивачем свідоцтва про смерть ОСОБА_2 та документи, на підставі яких отримано свідоцтво про смерть.
Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12.06.2024 р задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів.
30.07.2024 р. від представника позивача надійшло клопотання в порядку виконання ухвали суду.
Рішенням Вищої ради правосуддя № 74 від 29.08.2024 року територіальна підсудність судових справ Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з 02.09.2024 року визначено за Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області.
16 грудня 2024 року в провадження судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Кузнєцової А.С. було передано вищезазначену цивільну справу. 
Ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Кузнєцової А.С. справу було прийнято до провадження та призначено до розгляду  по суті.
Сторони на виклик до суду не з`явилися.
Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, що узгоджується з ч. 4 ст. 19, ст. 274 ЦПК України.
Сторони на виклик до суду не з`явилися.
Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк», Паньков О.П., про дату, час проведення судового засідання повідомлений належним чином відповідно до ст.ст.128,130ЦПК України, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримано.
Відповідач  ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, від її представника – адвоката Молчанової Н.В. до суду надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та її представника.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків.
Матеріалами справи встановлено такі факти та відповідні правовідносини.
ОСОБА_2 звернувся до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву № б/н від 01.09.2020 року про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, в яких були погоджені суттєві умови користування кредитним рахунком. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг ОСОБА_2 підписано власноруч на планшеті (а.с.37, 38, 39, 132-139) 
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Вказане свідчить, що підписана  ОСОБА_2 заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в Приват Банку складає між сторонами договір, відповідно до умов якого відповідачу Акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк» надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом.
Підписання  ОСОБА_2 заяви засвідчує ознайомлення та згоду з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою, а також підтверджує його згоду на те, що вказані документи в цілому складають договір про надання банківських послуг.
Приймаючи такий висновок, суд відступає від правової позиції, викладеного у постанові Верховного Суду від 17.07.2019 року у справі №175/4576/14-ц, яка хоча і стосується застосування норм права у подібних правовідносинах, однак фактичні обставини розглядуваної справи не є аналогічними справі, яка переглянута судом касаційної інстанції. Так, в зазначеному правовому висновку Верховного Суду, встановлена відсутність підтвердження прийняття відповідачем умов, якими передбачено розмір процентів за користування кредитом, тобто сторони не обумовили у письмовому вигляді ціну договору у зв`язку з чим Умови та Правила надання банківських послуг, а також Правила користування платіжною картою, що не містили підпису відповідача не можуть розцінюватись як частина кредитного договору. Разом з тим, в розглядуваній справі, судом беззаперечно встановлено протилежні обставини, зокрема факт підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, в зв`язку з чим дані документи (докази), а також умови та правила надання банківських послуг розцінюються як невід`ємна частина кредитного договору, укладеного між сторонами.
Відповідно до умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник картки зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту.
Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту ОСОБА_2 отримав кредитну картку номер - НОМЕР_1 , строк дії - 05/24, тип – Універсальна (а.с.61).
Відповідно до довідки про зміну умов кредитування, відповідачу 01.09.2020 р. було встановлено початковий кредитний ліміт в розмірі 0,00 грн., який згодом неодноразово змінювався, останній раз 13.09.2021р, ліміт було встановлено на рівні 45000,00 грн та 06.01.2022 р. зменшено до 0,00 грн. (а.с.36)
ОСОБА_2 активно користувався кредитними коштами, про що свідчить виписка за договором б\н за період з 01.09.2020 року по 16.03.2022 року, що підтверджується випискою по рахунку (а.с. 26-35)
ОСОБА_2 було допущено порушення виконання прийнятих на себе договірних зобов`язань, заборгованість за кредитом становить 43117,80 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.16-25).
ІНФОРМАЦІЯ_1  ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.67)
ОСОБА_3 є спадкоємцем після смерті  ОСОБА_2 , інших спадкоємців не має, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.73). 
26.04.2023р. АТ КБ «ПриватБанк» звернувся з претензією кредитора до Мирноградської державної нотаріальної контори (а.с.69).
24.05.203 р. було отримано відповідь, в якій зазначалось, що претензію направлено до приватного нотаріуса Свириденко Л.В.(а.с.71).
25.08.2023 р. АТ КБ «ПриватБанк» звернувся з претензією кредитора до приватного нотаріуса Свириденко Л.В (а.с.70).
У клопотанні АТ КБ «Приватбанк» на виконання ухвали суду про витребування доказів, наданого банком 30.07.2024 р., зазначено, що «свідоцтво про смерть було додано до програмного комплексу 09.02.2022 року. Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 ймовірно було отримано АТ КБ «Приватбанк» від родичів померлого. Інших документів (доказів) в програмних комплексах банку не зафіксовано» (а.с.116).
Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.
За ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 608 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.
Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).
Частиною першою статті 1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).
Оскільки зі смертю боржника зобов`язання щодо повернення позики входять до складу спадщини, то застосуванню підлягають норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора.
За змістом ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.
Відповідно до положень ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
За змістом наведених вище норм матеріального права, задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину, У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.
Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України.
Як зазначено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2019 року №640/6274/16-ц при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою 1281 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої ст. 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредиторам строків визначених статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.
Окрім того, у своїй постанові №587/381/15-ц від 04 лютого 2021 року, з урахуванням положень ст. 1281, 1282 ЦК України, Верховний Суд зазначив, що задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.
Отже, спадкоємці померлого позичальника, який не виконав умови договору позики, прийнявши спадщину, в силу статей 1281, 1282 ЦК України зобов`язані у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора.
Наведені норми законодавства свідчать, що спадкоємець відповідає перед кредитором тільки в межах своєї частки у спадщині, тобто у спадкоємця виникає зобов`язання задовольнити вимоги кредитора лише в межах майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування та суб`єктів спадкового процесу й випливає із суті універсального характеру спадкового правонаступництва.
Борги спадкодавця - це майнові зобов`язання, які прийняв на себе спадкодавець перед фізичними або юридичними особами - кредиторами, але смерть позбавила його можливості виконати їх. Обов`язок доказувати борги померлого покладається на самого кредитора. Кредитор, який звернувся до спадкоємців, зобов`язаний надати документи, що підтверджують його вимоги.
При вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року (справа № 306/2000/16-ц.
Оскільки боржник помер, то відповідати перед кредитором на підставі ст. 1281, 1282 ЦК України за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Відповідно до ч. 1 ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. 
Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого ст. 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач по справі прийняла спадщину після смерті батька - ОСОБА_2 , тому, відповідно до ст. 1218 ЦК України, прийняла всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 
Свій обов`язок, передбачений. 1 ст. 1281 ЦК України, відповідач виконала, надавши банку копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , що вбачається з відповіді АТ КБ «Приватбанк», наданої 30.07.2024 р. на виконання ухвали суду про витребування доказів, в якій зазначено, що «свідоцтво про смерть було додано до програмного комплексу 09.02.2022 року. Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 ймовірно було отримано АТ КБ «Приватбанк» від родичів померлого. Інших документів (доказів) в програмних комплексах Банку не зафіксовано» (а.с.116).
За таких обставин, можна дійти висновку, що станом на вказану дату (09.02.2022 року) позивач достовірно знав про смерть боржника, а отже й про відкриття спадщини, поняття якого чітко сформульовано у ч.2 ст.1220 ЦК України.
Перше звернення АТ КБ «ПриватБанк» до Мирноградської державної нотаріальної контори відбулось 26.04.2023р., тобто, через 1 рік та 2 місяці після отримання банком свідоцтва про смерть боржника.
Враховуючи викладене вище, суд прийшов до висновку, що позивач, дізнавшись про смерть боржника ОСОБА_2 09.02.2022 року, у встановлений статтею 1281 ЦК України строк не звернувся до відповідача як спадкоємця позичальника з вимогою про повернення боргу, у зв`язку із чим стягувач пропустив встановлений законом строк, що згідно з частиною четвертою цієї норми позбавляє його права будь-якої вимоги до відповідачів за правовідносинами, що виникли на підставі вказаного договору, тобто пропустив установлений статтею 1281 ЦК України преклюзивний строк, а відтак втратив права вимоги до спадкоємців боржника за кредитним договором.
Відповідно до статей 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд вважає, що за наявності доказів, наданих сторонами, врегулювання питання на підставі частини 3 статті 1281 ЦКУ буде необгрунтованим, оскільки вона передбачає: Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.
Тобто, умовою застосування цієї норми є те, що кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва.
Частина друга статті 1281 Кодексу витікає із частини першої цієї статті, згідно якої спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.
Про обізнаність позивача про факт смерті позичальника і відкриття спадщини свідчить наявність у нього копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2 . Довести більш пізніший строк отримання цього документу позивач не зміг. А сам факт його звернення у квітні 2023 року до Мирноградської нотаріальної контори підтверджує його обізнаність про смерть ОСОБА_2 .
За таких обставин, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з урахуванням всіх фактичних обставин справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на позивача.
Керуючись ст. ст. 526, 626, 628, 1049,1054,1055,1216,1218, 1268,1270, 1281, 1282 ЦК України, виконуючи вимоги ст. ст. керуючись ст. ст. 141, 263-265, 268, 273, 280, 354 ЦПК України суд, -
В И Р І Ш И В :
В задоволенні позовної заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитором спадкодавця - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського апеляційного суду.
Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дата складання повного тексту рішення суду 20.05.2026 року.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
- позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», МФО № 305299, код ЄДРПОУ 14360570, юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д;
- відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації – АДРЕСА_1 ;
- представник відповідача: адвокат Молчанова Наталія Володимирівна, РНОКПП НОМЕР_3 , Донецька область, м. Покровськ, вул. Пирогова, буд. 2. оф. 2.

Суддя  А.С. Кузнєцова