Номер справи 171/2789/25
Номер провадження 2-о/171/46/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.06.26 року      м. Апостолове 
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Шкарлат Я.Ю.,
за участю секретаря Бахтіяровій Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , Гайсинський відділ ДРАЦС у Гайсинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту правовстановлюючого документу,
ВСТАНОВИВ:
Заявник звернувся в суд із заявою та просить встановити факт належності правовстановлюючого документа.
Свої вимоги мотивує наступним. Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до укладення шлюбу мала прізвище « ОСОБА_3 » уклала шлюб із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Гайсинського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 107. В свідоцтві про шлюб від 30.07.2010 року було помилково вказано її ім`я як « ОСОБА_4 » замість вірного « ОСОБА_4 ». Згідно свідоцтва про народження прізвище, ім`я та по батькові заявника вказано російською мовою – мовою оригіналу « ОСОБА_5 ». Згідно паспорта громадянина України серія НОМЕР_1 , виданого Новоронцовським РВУ МВС України в Херсонській області 18.08.2010 року, її прізвище, ім`я та по батькові вказано української мовою « ОСОБА_1 ». В паспорті також мається відповідна відмітка про укладення шлюбу із ОСОБА_2 30.07.2010 року. Згідно РНОКПП прізвище, ім`я та по батькові вказано українською мовою « ОСОБА_1 ». У зв`язку з допущеною помилкою при оформленні та видачі свідоцтва про шлюб невірно вказане ім`я, яка не дозволяє заявнику підтвердити належність даного документу, та саме їй, як особі, що перебуває у шлюбі із ОСОБА_6 неможливіть звернутися до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу.
Встановлення факту належності правовстановлюючого документу (свідоцтва про шлюб) необхідне заявнику для реалізації свого права на розірвання шлюбу. Неможливість здійснення розірвання шлюбу в позасудовому порядку обумовлено також наявністю в них спільних дітей, народжених в період перебування у шлюбі.
Ухвалою суду від 25.03.2026 року прийнято до свого провадження справу, призначено по справі відкрите судове засідання з викликом осіб, які беруть участь у справі.
Ухвалою від 08.05.2026 у даній справі замінено первісну заінтересовану особу Гайсинський відділ ДРАЦС у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на належну заінтересовану особу Гайсинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.
Сторони в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.
На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню із таких підстав.
З дослідженого паспорта встановлено, що заявник ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Шевченко Казахстан.
Також, з дослідженого свідоцтва про народження встановлено, що прізвище, ім`я та по батькові заявника вказано російською мовою – (мовою оригіналу) « ОСОБА_5 ».
З дослідженого свідоцтва про шлюб встановлено, що 30 липня 2010 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстровано шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Гайсинського районного управління юстиції Вінницької області зроблено відповідним актовий запис №107.
Крім того, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в графі мати зазначено « ОСОБА_1 ».
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в графі мати зазначено « ОСОБА_1 ».
Згідно з ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.
Частиною 7 ст. 19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Правовстановлюючий документ - це документ, який підтверджує права певного суб`єкта та складений у порядку, передбаченому законодавством.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Встановлення названого факту необхідно заявнику для вирішення питання про розірвання шлюбу.
Таким чином суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність заявлених вимог у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню, оскільки факт належності свідоцтва про шлюб заявнику повністю доведений дослідженими в судовому засіданні доказами. Розумних сумнівів щодо достовірності даних обставин у суду немає.
Керуючись ст.ст.12, 81, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Заявлені вимоги задовольнити.
Встановити факт приналежності свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_4 видане 30 липня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Гайсинського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №107 – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається в Дніпровський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя        Я.Ю.Шкарлат