Справа №442/3487/26 
Провадження №2/442/1717/2026 

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі - головуючої судді - Курус Р.І., розглянувши в приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в інтересах якого діє представник Кудіна Анастасія Вячеславівна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,-
в с т а н о в и в :
06.05.2026 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитними договорами №71196846, №101112890, №2010380 у загальному розмірі 62518,10 гривень та понесені судові витрати, що складаються з судового збору у сумі 2662,40 грн. та витрат пов`язаних із витребуванням доказів, проведенням огляду доказів та забезпечення доказів у сумі 1664,00 грн.
В обґрунтування позову посилається на те, що 18.09.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання коштів у кредит №71196846. Позивач зазначає, що цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію».
Позивач у позовній заяві вказує, що 26.01.2026 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу №26/01/26, у відповідності до умов якого ТОВ « 1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило за плату належні йому права вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників відповідно до реєстру.
Відповідно до реєстру боржників №2 від 26.01.2026 до договору факторингу №26/01/26 від 26.01.2026 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 13200,00 грн., з яких заборгованість 4000,00 грн. за сумою кредиту, 600,00 грн. за нарахованими відсотками, 8000,00 грн. за пенею, 600,00 грн. за комісією.
Крім того, 17.09.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №101112890 шляхом підписання електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.
24.02.2026 між TOB «Мілоан» та TOB «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №24022026, у відповідності до умов якого TOB «Мілоан» відступило TOB «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а TOB «ФК «ЄАПБ» прийняло належні TOB «Мілоан» права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників, зокрема, до ОСОБА_1 .
Відповідно до реєстру боржників №2 від 24.02.2026 до договору факторингу №24022026 від 24.02.2026 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 37243,10 грн., з яких заборгованість 12000,00 грн. за сумою кредиту, 8551,10 грн. за нарахованими відсотками, 2700,00 грн. за комісією за надання кредиту, 7992,00 грн. за комісією за обслуговування кредиту.
Крім того, 29.09.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Незалежні фінанси» та ОСОБА_1 в електронній формі був укладений кредитний договір №2010380.
28.01.2026 між TOB «ФК «Незалежні фінанси» та TOB «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №28012026, у відповідності до умов якого TOB «ФК «Незалежні фінанси» відступило TOB «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а TOB «ФК «ЄАПБ» прийняло належні TOB «ФК «Незалежні фінанси» права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників, зокрема, до ОСОБА_1 .
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №28012026 від 28.01.2026 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 12075,00 грн., з яких заборгованість 3000,00 грн. за сумою кредиту, 9,00 грн. за комісією за надання кредиту, 3066,00 грн. за комісією за обслуговування кредиту, 6000,00 грн. за неустойкою (пеня/штраф).
Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за кредитними договорами, позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» просить стягнути з ОСОБА_1 загальну суму заборгованості за кредитними договорами №71196846 від 18.09.2025, №101112890 від 17.09.2025, №2010380 від 29.09.2025 у розмірі 62518,10 грн. та стягнути понесені судові витрати.
08.05.2026 суддею отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання відповідача,/а.с.71/.
Ухвалою від 08.05.2026 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без виклику сторін на 03.06.2026. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення,/а.с.72/.
Дана ухвала разом з позовною заявою та додатками направлялась сторонам по справі. Відповідачу була направлена засобами поштового зв`язку,/а.с.67/, крім цього була отримана відповідачем особисто в електронному кабінеті в підсистемі «Електронний суд»,/а.с.66/.
Відтак, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час, місце та порядок судового розгляду зазначеної справи. 
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. 
Відповідачем клопотання про розгляд справи за участю сторін суду не надано, відзиву на позовну заяву не подано.
Враховуючи, що справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, ненадходження від відповідача відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ізст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ізст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Між сторонами виникли правовідносини щодо належного виконання умов укладення кредитного договору.
Судом встановлено, що 18.09.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71196846, згідно з яким відповідач отримав кредит в сумі 4000,00 грн., строком на 30 днів, з процентною ставкою 0,500% (фіксована) та комісією за надання кредиту 15% від суми наданого кредиту, що складає 600,00 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту 5200,00 грн., дата повернення кредиту 17.10.2025 (визначено у додатку №1 до договору),/а.с.8-16/. Кредитний договір №71196846 та паспорт споживчого кредиту підписані позичальником за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором.
Факт отримання відповідачем кредитним коштів за договором №71196846 підтверджується довідкою ТОВ «Європейська платіжна система» від 10.04.2026, що знаходиться в електронних матеріалах справи, зокрема, у вказаній довідці зазначено, що ОСОБА_2 18.09.2025 отримав кредитні кошти у сумі 4000,00 грн. за ініціюванням переказу від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».
Як вбачається з електронних матеріалів справи, 26.01.2026 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу №26/01/26, у відповідності до умов якого ТОВ « 1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило за плату належні йому права вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників відповідно до реєстру, зокрема і до ОСОБА_1 .
Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 28.01.2026 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №71196846 від 18.09.2025 становить 13200,00 грн., з яких 4000,00 грн. – заборгованість за сумою кредиту, 600,00 грн. – заборгованість за нарахованими відсотками, 8000,00 грн. – заборгованість за пенею, 600,00 грн. – заборгованість за комісією. Проценти нараховані з 18.09.2025 по 17.10.2025, тобто у межах строку кредитування,/а.с.19-21/
Окрім цього, судом встановлено, що 17.09.2025 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит №101112890, згідно з яким відповідач отримала у користування кошти в розмірі 12000,00 грн., строком договору 360 дні (дата повернення кредиту 12.09.2026). Договором передбачений порядок нарахування та сплати відсотків за користування кредитом, протягом першого розрахункового періоду за ставкою 90% річних на фактичну суму заборгованості за кредитом, протягом решти строку кредитування за ставкою 180% річних від фактичного залишку кредиту. Також умовами договору передбачена сплата комісії за обслуговування кредиту за весь строк кредитування 19536,00 грн. (7,40% від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду) та комісія за надання кредиту у сумі 2700,00 грн., яка нараховується одноразово,/а.с.29-35/.
Факт отримання відповідачем кредитним коштів за договором №101112890 від 17.09.2025 підтверджується платіжним дорученням №109425899 від 17.09.2025, згідно якого отримувач ОСОБА_1 отримав кошти у сумі 12000,00 грн. (платником вказано ТОВ «Мілоан», у призначені платежу вказано : кошти згідно договору №101112890,/а.с.39/.
Як вбачається з електронних матеріалів справи, 24.02.2026 між TOB «Мілоан» та TOB «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №24022026, у відповідності до умов якого TOB «Мілоан» відступило TOB «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а TOB «ФК «ЄАПБ» прийняло належні TOB «Мілоан» права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників, зокрема, до ОСОБА_1 .
Відповідно до реєстру боржників №2 від 24.02.2026 до договору факторингу №24022026 від 24.02.2026, що наявний в електронних матеріалах справи, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 37243,10 грн., з яких заборгованість 12000,00 грн. за сумою кредиту, 8551,10 грн. за нарахованими відсотками, 2700,00 грн. за комісією за надання кредиту, 7992,00 грн. за комісією за обслуговування кредиту.
На підтвердження наявності заборгованості позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором №101112890 від 17.09.2025,/а.с.40-41/.
Окрім цього, судом встановлено, що 29.09.2025 між ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит №2010380, згідно з яким відповідач отримав кошти в розмірі 3000,00 грн., строк кредитування 360 днів. Договором передбачений порядок нарахування та сплати відсотків за користування кредитом (протягом першого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів, нараховуються за ставкою 0,0010 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом, протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 0,0010 відсотків річних від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів), комісія за надання кредиту в сумі 9,00грн., яка нараховується за ставкою 0,30 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту, та комісія за обслуговування кредиту 9636,00 грн, що нараховується за ставкою 14,60 відсотків річних,/а.с.44-50/.
Факт отримання відповідачем кредитним коштів за договором №2010380 від 29.09.2025 підтверджується платіжним дорученням №46572464 від 29.09.2025, згідно якого отримувач ОСОБА_1 отримав кошти у сумі 3000,00 грн. (платником вказано ТОВ «ФК «Незалежні фінанси», у призначені платежу вказано : кошти згідно договору №2010380. Платіжне доручення знаходиться в електронних матеріалах справи.
Як вбачається з електронних матеріалів справи, 28.01.2026 між TOB «ФК «Незалежні фінанси» та TOB «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №28012026, у відповідності до умов якого TOB «ФК «Незалежні фінанси» відступило TOB «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а TOB «ФК «ЄАПБ» прийняло належні TOB «ФК «Незалежні фінанси» права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників, зокрема, до ОСОБА_1 .
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №28012026 від 28.01.2026, що знаходиться в електронних матеріалах справи, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 12075,00 грн., з яких заборгованість 3000,00 грн. за сумою кредиту, 9,00 грн. за комісією за надання кредиту, 3066,00 грн. за комісією за обслуговування кредиту, 6000,00 грн. за неустойкою (пеня/штраф).
На підтвердження наявності заборгованості позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором №2010380 від 29.09.2025, що знаходиться в електронних матеріалах справи.
Отже, право позивача порушене невиконанням свого зобов`язання з повернення кредиту відповідачем, а тому підлягає судовому захисту.
Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 Цивільного кодексу України)
Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
В статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.
Положенням ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України).
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.
За положеннями п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Згідно з правовою позицією ВС в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15, - боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Згідно із вказаними нормами щодо заміни кредитора, за своєю правовою природою договір відступлення права вимоги є договором про заміну кредитора у певному зобов`язанні, яка здійснюється без згоди боржника. В такому договорі сторони мають право самостійно визначити обсяг прав, які переходять до нового кредитора і цей обсяг не вичерпується лише існуючим боргом та при цьому чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог.
Отже, враховуючи положення вказаних статей, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитних договорів №71196846 від 18.09.2025, №101112890 від 17.09.2025, №2010380 від 29.09.2025.
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №71196846 від 18.09.2025 у розмірі 4600,00 грн., з яких 4000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 600,00 грн. – заборгованість за відсотками; за кредитним договором №101112890 від 17.09.2025 у розмірі 20551,10 грн., з яких 12000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 8551,10 грн. – заборгованість за відсотками; за кредитним договором №2010380 від 29.09.2025 у сумі 3000,00 грн. за тілом кредиту, що в загальному становлять 28151,10 грн., що підлягають стягненню з відповідача за кредитними договорами №71196846 від 18.09.2025, №101112890 від 17.09.2025, №2010380 від 29.09.2025.
Щодо стягнення з відповідача заборгованості за неустойкою (пенею/штрафами), суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Також, Законом України від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64 на території України введено військовий стан, який згодом на підставі Указів Президента продовжувався та триває на час розгляду даної справи в суді.
При цьому, як видно із кредитні договори між відповідачем та первісними кредиторами укладені 17.09.2025, 17.09.2025, 29.09.2025.
Таким чином, з огляду на положення норми пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яка поширюються на спірні правовідносини, ОСОБА_1 як позичальник звільнений від обов`язку сплати на користь позивача штрафів, неустойки та пені за прострочення ним виконання грошового зобов`язання за кредитними договорами, оскільки на час укладення та дії кредитних договорів, а також розгляду справи у суді та ухвалення у ній рішення в Україні діяв та продовжує діяти воєнний стан.
За наведених обставин, аргументи сторони позивача про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» пені за договором №71196846 у розмірі 8000,00 грн., неустойки за договором №101112890 у розмірі 6000,00 грн., неустойки за договором №2010380 у сумі 6000,00 грн., суд вважає необґрунтованими та безпідставними, а тому такі задоволенню не підлягають.
Щодо позовної вимоги в частині стягнення комісії за надання та обслуговування кредиту, суд зазначає наступне.
Законом України «Про захист прав споживачів» визначено, що послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1).
Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.
Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 6 вересня2017року у справі №6-2071цс16.
Крім цього, у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16 зазначено, що встановлення банком у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит (саме як компенсацію сукупних послуг банку за рахунок клієнта), є незаконним.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своєму правовому висновку у постанові від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15 (провадження № 61-8862сво18) зазначив, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16.09.2024 у справі №479/191/17.
Виходячи з вищезазначеного, суд приходить до висновку, що положення кредитних договорів №71196846 від 18.09.2025, №101112890 від 17.09.2025, №2010380 від 29.09.2025 про сплату комісії за надання кредиту та обслуговування кредиту є нікчемними, суперечать положенням статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» і є нікчемними з моменту укладення договорів, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на підставі цих положень договору : №71196846 від 18.09.2025 (заборгованість по комісії за надання кредиту у сумі 600,00 грн.), №101112890 від 17.09.2025 (заборгованість по комісії за надання кредиту у сумі 2700,00 грн. та комісії за обслуговування кредиту у сумі 7992,00 грн.), №2010380 від 29.09.2025 ( заборгованість за надання кредиту 9,00 грн. та обслуговування кредиту у сумі 3066,00 грн.) задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а згідно із п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи вищевикладене, оскільки позовні вимоги задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1198,84 грн., виходячи з розрахунку 28151,10 грн. (розмір задоволених позовних вимог) х 2662,40 грн. (ставка судового збору) : 62518,10 грн. (розмір заявлених позовних вимог) = 1198,84 грн., що буде пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом з тим, суд вважає, що оскільки позивачем не надано жодних доказів щодо понесення судових витрат в сумі 1664 грн., пов`язаних з витребуванням доказів, а відтак, в цій частині позові вимоги задоволенню не підлягають.
Відповідно до частин 4, 5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 
Таким чином, оскільки розгляд справи відбувався без повідомлення (виклику) учасників справи, повне судове рішення складено 08.06.2026, а відтак, датою ухвалення рішення є 08.06.2026.
Керуючись ст. ст. 4, 11, 12, 13, 77, 81, 141, 142, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
Позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитними договорами №71196846 від 18.09.2025, №101112890 від 17.09.2025, №2010380 від 29.09.2025 у загальному розмірі 28151,10 гривень (двадцять вісім тисяч сто п`ятдесят одну гривню, 10 копійок) та 1198,84 гривень (одну тисячу сто дев`яносто вісім гривень, 84 копійки) понесених судових витрат.
В решті позовних вимог відмовити.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст судового рішення складено 08 червня 2026 року.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження – вул. Лісова, 2 м. Бровари Київської області.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання – АДРЕСА_1 .

Головуюча-суддя Курус Р.І.