Справа №751/5869/26
Провадження №2/751/2573/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2026 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Діденко А. О. 
секретаря судового засідання Рак Я.М. 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, 

Встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Шлюб між сторонами було зареєстровано 09 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1311.  
Від шлюбу сторони мають малолітнього сина — ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 09 серпня 2014 року. Проте спільне сімейне життя між сторонами не склалося у зв`язку з несумісністю характерів, різними поглядами на сімейне життя, втратою взаєморозуміння, взаємної поваги та підтримки.
Позивач вказала, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені: вони не проживають однією сім`єю, спільного господарства не ведуть, сімейних відносин не підтримують. Сім`я фактично розпалася, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечать її інтересам і є неможливими. Можливість примирення між сторонами відсутня.
З огляду на викладене, позивач просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 09 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1311.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі 

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15 червня 2026 року відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Позивача було належним чином повідомлено про відкриття провадження та розгляд справи.
Відповідач, отримавши копію ухвали про відкриття провадження у справі, а також копію позовної заяви з доданими до неї документами, у встановлений судом строк не подав до суду відзиву на позовну заяву, письмових пояснень чи клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який було укладено 09 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1311.
Від шлюбу сторони мають малолітнього сина — ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Спір щодо визначення місця проживання спільної дитини, порядку участі батька у її вихованні, а також щодо її матеріального утримання між сторонами відсутній, тому зазначені питання не є предметом розгляду у цій справі.
З матеріалів справи вбачається, що сімейні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені. Сторони тривалий час не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не підтримують подружніх відносин та не виконують взаємних прав і обов`язків подружжя. 
Між сторонами втрачено взаємну повагу, довіру, взаєморозуміння та підтримку, унаслідок чого подальше спільне життя і збереження сім`ї стали неможливими.
Причинами фактичного припинення сімейних відносин стали несумісність характерів, істотні розбіжності у поглядах на сімейне життя та відсутність взаємного бажання зберігати шлюб. Намірів щодо примирення чи відновлення сімейних відносин сторони не мають.
Таким чином, сім`я фактично розпалася, а шлюб існує лише формально.
За таких обставин подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, не відповідає фактичним сімейним відносинам сторін та не сприятиме забезпеченню інтересів сім`ї чи дитини. Збереження такого шлюбу має виключно формальний характер і не відповідає меті шлюбу як сімейного союзу чоловіка та жінки, заснованого на взаємній повазі, довірі, спільному проживанні та веденні спільного сімейного життя.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу є неможливими, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін

Відповідно до ст. 7 Сімейного Кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
Відповідно до вимог ст. 55 Сімейного Кодексу України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. 
Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. 
Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. 
Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, відсутність згоди позивача на примирення, суд дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення у даній справі.
Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

V. Розподіл судових витрат

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача та підлягає стягненню на користь позивача.
Разом із тим, позивач не заявляла вимоги про стягнення з відповідача судового збору в розмірі 1 331,20 грн, у зв`язку з чим суд не вирішує питання щодо його стягнення.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 105 ч. 3, 110 ч. 1, 112, 113, 115 Сімейного Кодексу України, суд 

Вирішив:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу – задовольнити. 
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 09 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1311  – розірвати. 
Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Позивач:  ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 

Відповідач:  ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )  

Суддя А.О. Діденко