Справа №766/11331/25
н/п 1-кп/766/2214/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.04.2026 м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі
головуючого ОСОБА_1 , 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спеціального судового провадження (in absentia) кримінальне провадження №22023230000000180, за обвинуваченням
ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Роздільна Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України, 

В С Т А Н О В И В

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення.
ОСОБА_5 , будучи громадянином України, у першій половині вересня 2022 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на території м. Херсон Херсонської області, достовірно усвідомлюючи факт тимчасової окупації зазначеної території збройними силами російської федерації, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, добровільно погодився на пропозицію представників окупаційної адміністрації держави-агресора та зайняв посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій, а саме посаду директора так званого «ГКП «Жилищно-эксплуатационная контора №1 Суворовского района г. Херсон»».
Вказане підприємство було створене та функціонувало у структурі окупаційної адміністрації держави-агресора на тимчасово окупованій території м. Херсон Херсонської області
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.111-1 КК України, колабораційна діяльність, тобто добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

II. Застосовані правові процедури у кримінальному провадженні. Спеціальне судове провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia).
Вказане кримінальне провадження здійснювалось за відсутності ОСОБА_5 (in absentia), у зв`язку з його ухиленням від органу досудового розслідування та суду.
Обвинувачений у судові засідання не з`явився, у зв`язку з чим, на підставі ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 10.11.2025 року, відносно ОСОБА_5 здійснювалось спеціальне судове провадження.
Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, відповідно до ухвали слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 14.07.2025, здійснювалось у спеціальному порядку. 
Під час досудового розслідування повістки про виклик ОСОБА_5 та повідомлення про підозру публікувалися у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження — у газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора.
Під час судового провадження повідомлення, виклики та процесуальні документи також публікувалися у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження — у газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному вебсайті Херсонського міського суду Херсонської області.
Вказані факти, які підтверджені наявними в матеріалах кримінального провадження документами, дають підстави для висновку, що обвинувачений мав усвідомлювати, що проти нього розпочато кримінальне провадження, він отримав чи мав би отримати оголошену підозру, відповідні виклики та пред`явлене обвинувачення, мав можливість бути обізнаним із усіма своїми правами, у тому числі, на захист та доступ до правосуддя. 
Відтак, держава Україна під контролем сторони захисту та суду використала всі можливості для того, щоб обвинувачений мав право під час судового провадження як мінімум на такі гарантії: а) бути терміново і докладно повідомленою мовою, яку він розуміє, про характер і підставу обвинувачення; б) мати достатній час і можливості для підготовки свого захисту, обрати захисника самостійно; в) захищати себе особисто або за посередництвом обраного ним захисника, бути повідомленим про це право і мати призначеного захисника безплатно за рахунок держави. 
Суд вважає, що дії обвинуваченого вказують, що він відмовився від свого права приймати участь у судовому розгляді.
Суд констатує, що як стороною обвинувачення в ході здійснення спеціального досудового розслідування, так і судом під час здійснення спеціального судового провадження (in absentia), були здійснені всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.
Так, участь захисника у даному кримінальному провадженні, залученого для здійснення захисту за призначенням, була забезпечена із самого початку кримінального переслідування обвинуваченого та здійснювалася до ухвалення вироку у справі. Захисник брав участь у кожній слідчій (розшуковій) дії, яка передбачала його обов`язкову участь, отримував усі процесуальні документи, що підлягали врученню обвинуваченому, брав участь у кожному судовому засіданні. Зауважень, клопотань чи заперечень з цього приводу від захисника протягом здійснення кримінального провадження не надходило.
Таким чином, судом установлено, що в даному кримінальному провадженні стороною обвинувачення вжито всіх передбачених законом заходів щодо дотримання прав підозрюваного на захист, з урахуванням встановлених законом особливостей спеціального досудового розслідування. При здійсненні судового провадження судом також здійснені всі передбачені законом заходи щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ його до правосуддя, з урахуванням установлених законом особливостей такого провадження.

ІІІ Позиції сторін
Прокурор в судовому засіданні вказав на доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України, просив призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, місцевого самоврядування на строк 15 років з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна. 
Захисник просила суд при ухваленні вироку врахувати досліджені у судовому засіданні докази та ухвалити рішення на підставі встановлених обставин кримінального провадження.

IV. Докази, які на підтверджують вину та обставин вчинених кримінального правопорушення.
Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні колабораційної діяльності, за встановлених судом обставин, підтверджується наданими стороною обвинувачення доказами, дослідженими судом:
-контрактом з керівником Житлово-експлуатаційної контори Суворовського району від 28.12.2021, укладений Херсонським міським головою Херсонського району Херсонської області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ;
-наказом начальника Житлово-експлуатаційної контори №1 Суворовського району ОСОБА_7 №39 від 13.05.2022 про дії в разі захоплення підприємства державою-агресором;
-актом від 13.05.2022 про знищення печатки ЖЕК №1 Суворовського району;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.04.2025, 06.01.2025 за участю свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які за загальними рисами обличчя, впізнали обвинуваченого, як особу, яка була представлена на зборах підприємства директором ЖЕК №1 Суворівського району від окупаційної влади;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.04.2025, 06.01.2025 за участю свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які за загальними рисами обличчя, впізнали обвинуваченого, як директора ЖЕК №1 Суворівського району від окупаційної влади, який в жовтні 2022 видавав працівникам заробітну плату в рублях;
-протоколом огляду від 07.05.2025, відповідно до якого, слідчим проведено огляд веб-сайту мережі Інтернет під назвою «официальное опубликование правовых актов», на якому наявний федеральний закон рф «О внесении изменения федеральный закон о введении в действия части первой гражданского кодекса российской федерации», яким встановлюється порядок реєстрації юридичних осіб, зокрема які перебувають на окупованих територіях, в єдиному державному реєстрі юридичних осіб рф; 
-протоколом огляду від 07.05.2025, відповідно до якого, слідчим проведено огляд веб-сайту мережі Інтернет під назвою «губернатор Херсонської області», на якій розміщено так званий «указ №027-1р от 23.05.22», виданий від імені так званого «глави воєнно-гражданской администрации Херсонской области» ОСОБА_12 , яким на окупованих територіях запроваджувалося здійснення розрахунку суб`єктами господарювання в тому числі з використанням російського рубля; 
-документом під назвою «Ведомость операции с наличными денежными средствами», який містить печатку «Жилищно-эксплуатационная контора №1 Суворовского района г.Херсон, 1022116501», та підписаний від імені ОСОБА_5 , про здійснення виплати матеріальної допомоги в розмірі 560000 рублів. Отримувач коштів - «Жилищно-эксплуатационная контора №1 Суворовского района г.Херсон»;
-документом під назвою «Ведомость операции с наличными денежными средствами», яка підписана від імені ОСОБА_5 про здійснення виплати матеріальної допомоги в розмірі 210000 рублів. Отримувач коштів «Жилищно-эксплуатационная контора №1 Суворовского района г.Херсон» ;
-документом, а саме листом від імені директора «ГКП ЖЕК №1 Суворовського района» ОСОБА_5 , адресований голові військової-цивільної адміністрації м.Херсону ОСОБА_13 , в якому він просить видати готівкові кошти в сумі 210000 рублів для видачі матеріальної допомоги працівникам «ГКП ЖЕК №1 Суворовського района»»;
-документом, а саме листом від імені директора «ГКП ЖЕК №1 Суворовського района» ОСОБА_5 , адресований голові військової-цивільної адміністрації м.Херсону ОСОБА_13 , в якому він просить перерахувати на рахунок в Комерційному банку «МРБ» матеріальну допомогу працівникам «ГКП ЖЕК №1 Суворовського района»» в розмірі 560000 рублів;
-протоколом тимчасового доступу до документів від 20.03.2025, з якого вбачається, що слідчий, на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 23.01.2025, отримав в АТ КБ «Приватбанк» документи які містять власноручний підпис ОСОБА_5 , серед яких анкета-заява про приєднання до умов та правил Приватбанку, завірена копія паспорта обвинуваченого;
-протоколом огляду від 21.03.2025, яким оглянуто надані банком документи, що містять підпис обвинуваченого;
-речовими доказами - анкета-заява про приєднання до умов та правил Приватбанку від 27.01.2016, 02.01.2014, копія паспорта обвинуваченого;
-протоколом тимчасового доступу до документів від 19.03.2025, з якого вбачається, що слідчий, на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 25.02.2025, отримав в ПАТ «Українська страхова компанія Княжа Вієнна Іншуранс Груп» документи, що містять власноручний підпис ОСОБА_5 , серед яких договір страхування, заява про настання події від 23.09.2020, акт огляду транспортного засобу, ремонтна калькуляція, заява-погодження, розрахунок страхового відшкодування, страховий акт, копія довіреності представника; 
-протокол огляду від 20.03.2025, яким оглянуто надані страховою компанією документи;
-речовими доказами: договір страхування, заява про настання події від 23.09.2020, акт огляду транспортного засобу, ремонтна калькуляція, заява-погодження, розрахунок страхового відшкодування, страховий акт, копія довіреності представника;
-протоколом тимчасового доступу до документів від 14.03.2025, з якого вбачається, що слідчий, на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 25.02.2025, отримав в Територіальному сервісному центрі МВС №5142 документи, які містять власноручний підпис ОСОБА_5 , серед яких заява від 26.07.2022, договір купівлі-продажу 5142/2022/3296548 від 27.07.2022, копія паспорта; 
-протокол огляду від 15.03.2025, яким зафіксовано огляд отриманих в Територіальному сервісному центрі МВС №5142 документів, які містять підпис ОСОБА_5 ;
-речовими доказами: документи отримані в Територіальному сервісному центрі МВС №5142
-висновком почеркознавчої експертизи за №СЕ-19/115-25/5418-ПЧ, з якої вбачається, що підпис від імені ОСОБА_5 у документах «Ведомость операции с наличными денежными средствами на суму матеріальної допомоги в розмірі 560000 рублів», «Ведомость операции с наличными денежными средствами на суму матеріальної допомоги в розмірі 210000 рублів», «Перелік співробітників ЖЕК №1 Суворовського району, «листи до голови військової-цивільної адміністрації м.Херсону ОСОБА_13 »», виконані ОСОБА_5 ; 
-випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб рф за №ЮЭ9965-23-29461333 від 11.03.2023, згідно якої, у вказаному реєстрі зареєстровано відомості про незаконно створений орган під назвою «Муниципальное унитарное предприятие «Жилищно-эксплуатационная контора №1 города Херсона», який знаходився за адресою: м.Херсон, ул.Небесной сотни, 21б. Дата внесення відомостей – 21.02.2023, директором підприємства зазначено ОСОБА_5 .. Органом влади, що є заставником підприємства вказано (мовою оригіналу) «Военно-гражданская администрация Херсонской городской территориальной громады Херсонского района Херсонской области»
-речовими доказами – документами: «Ведомость операции с наличными денежными средствами на суму матеріальної допомоги в розмірі 560000 рублів», «Ведомость операции с наличными денежными средствами на суму матеріальної допомоги в розмірі 210000 рублів», «листи до голови військової-цивільної адміністрації м.Херсону ОСОБА_13 », випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб рф;
-відомостями Державної міграційної служби України, відповідно до яких ОСОБА_5 отримував паспорт громадянина України (СТ084543)
-показаннями свідка ОСОБА_11 , згідно до яких, під час початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України та окупації м.Херсон вона працювала майстром в ЖЕЦі №1. Начальником ЖЕК до вересня 2022 була ОСОБА_7 . В кінці вересня 2022 їх зібрали на збори та повідомили, що тепер начальником буде ОСОБА_5 . Тоді на зборах побачила обвинуваченого вперше. Вдруге побачила його в листопаді 2022, коли він разом з касиром видавали працівникам ЖЕКу заробітну плату рублями. Чи призначав обвинувачений нових працівників їй невідомо. Обвинувачений казав, що при росії стане краще ніж було при Україні;
-свідок ОСОБА_8 дала показання, що до 10.10.2022 працювала майстром ЖЕК №1 в м.Херсоні. Директором була ОСОБА_7 8-10 вересня 2022 в приміщенні ЖЕК №1, по вулиці 40 років Жовтня в м.Херсоні, відбувалися збори колективу. Зайшов ОСОБА_5 та повідомив, що тепер він буде директором ЖЕК. Більше обвинуваченого не бачила. Про його діяльність на цій посаді нічого не знає;
-свідок ОСОБА_9 , дала показання, що працювала майстром ЖЕК №1 в м.Херсоні до вересня 2022 року. Обвинуваченого бачила один раз. 19.09.2022 до підприємства ЖЕК№1, за адресою: м.Херсон, вулиця Небесної сотні, 21б, зайшли окупанти, з ними був ОСОБА_5 . Він повідомив, що є директором керуючої комунальної компанії і тепер вони будуть працювати під його керівництвом. Вона одразу звільнилася оскільки не хотіла працювати під керівництвом обвинуваченого;
-свідок ОСОБА_7 дала показання, що працювала начальником ЖЕК №1 в м.Херсоні. 08.09.2022 до підприємства прийшли представники окупаційної влади, один з яких був обвинувачений. Останній зібрав колектив підприємства та повідомив, що тепер керівником буде він. Обвинувачений обіцяв постійну роботу та заробітну плату, повідомивши, що для її отримання необхідно отримати паспорт рф та відкрити рахунки в банку рф. Чи приймав обвинувачений на роботу кого-небудь їй невідомо. Під час роботи обвинуваченого на посаді начальника ЖЕК №1 була зроблена печатка підприємства. Після деокупації м.Херсона в приміщенні ЖЕК №1 вони знаходили документи з вказаною печаткою та підписами ОСОБА_5 .. Зі слів працівників знає, що заробітна плата на підприємстві виплачувалася у рублях;

V. Оцінка доказів. Мотиви зміни обвинувачення.
Відповідно до ч.1 ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Згідно з положеннями статті 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. (ст.86 КПК України)
За змістом ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат. Згідно з вимогами цієї статті доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Належність та допустимість досліджених в судовому засіданні доказів стороною захисту не оспорювалось. 
Аналізуючи вище викладені надані стороною обвинувачення докази, суд дійшов висновку, що вони є належні, оскільки підтверджують існування обставин, які підлягають доказуванню, та допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України. 
Разом з тим, крім зазначених доказів, прокурором надано ряд документів, які суд відхиляє та не враховує при ухваленні вироку. Зокрема:
-виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за №453653445070 від 26.11.2024, щодо реєстрації в реєстрі Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора №1» Херсонської міської ради; 
-статут Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора №1» Херсонської міської ради (затверджений розпорядженням начальника Херсонської міської військової адміністрації 28.10.2024 за №995);
-контракт з керівником Житлово-експлуатаційної контори №1 Херсонської міської ради від 22.11.2024, укладений між начальником Херсонської військової адміністрації Херсонського району Херсонської області ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ;
Зазначені документи створені у період, що не входить до часових меж пред`явленого 
обвинувачення та не стосуються інкримінованих обставин.
-протокол огляду від 29.05.2025, відповідно до якого, слідчим проведено огляд веб-сайту в мережі Інтернет «Народный расчётный банк». З наявної на сайті інформації вибачаюся, що фінансова установа розташована в Південній Осетії місто Цхінвалі. На вказаному сайті зафіксована повідомлення, що банк припинив свою діяльність на території лнр, днр, Херсонської та Запорізької областей; 
Такий протокол не містить відомостей, які б підтверджували вчинення обвинуваченим інкримінованих дій, та лише вказує на факт діяльності фінансової установи на тимчасово окупованій території.
-протокол огляду від 15.09.2023, відповідно до якого, слідчий оглянув веб-сторінку мережі Інтренет під назвою «Офіс генерального прокурора», на якій наявна публікація від 13.09.2023 з назвою «Повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри особі та повістка про виклик ОСОБА_16 він 18.09.2023», зі місту публікації вбачається, що в кримінальному провадженні №1202230000002245 ОСОБА_16 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, а саме що він при окупаційній владі зайняв посаду заступника голови адміністрації м.Херсон з питань ЖКГ;
Суд стверджує, що протокол огляду повідомлення про підозру не може бути використаний як доказ винуватості чи встановлення фактичних обставин, оскільки фактично об`єктом огляду був процесуальним документом - повідомлення про підозру, у якому викладається позиція сторони обвинувачення про ймовірне вчинення кримінального правопорушення. Такий документ не може бути джерелом фактичних даних.
Суд приймає та покладає в основу свого висновку про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні колабораційної діяльності дані з Єдиного державного реєстру юридичних осіб рф за №ЮЭ9965-23-29461333 від 11.03.2023, показання свідків, протоколи впізнання, документи, створені та підписані від імені директора «ГКП «Жилищно-эксплуатационная контора №1 Суворовского района г. Херсон»» та висновок почеркознавчої експертизи за №СЕ-19/115-25/5418-ПЧ. 
Вказані докази прямо підтверджують зайняття обвинуваченим, який є громадянином України, посади в органі створеному окупаційною адміністрацією, у час вказаний в обвинувальному акті. 
Інші докази підтверджують факт, що підприємство в якому обвинувачений зайняв посаду створено окупаційною владою на базі Житлово-експлуатаційної контори №1 Суворовського району Херсонської міської ради та діяльність такого підприємства та окупаційної адміністрації в період тимчасової окупації м.Херсон.
Зі змісту ч. 5 ст. 111-1 КК України вбачається, що зазначена норма передбачає кримінальну відповідальність, зокрема, за добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.
Відповідно до п. 6 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод та правовий режим на тимчасово окупованій території України», окупаційна адміністрація російської федерації — це сукупність державних органів і структур російської федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями, а також підконтрольних російській федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та виконують або виконували функції, властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування на тимчасово окупованій території України, у тому числі органів, організацій, підприємств та установ, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів і суб`єктів надання адміністративних послуг.
З урахуванням визначення у вказаній правовій нормі поняття «окупаційна адміністрація російської федерації», наданих стороною обвинувачення доказів, зокрема, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб рф за №ЮЭ9965-23-29461333 від 11.03.2023, де засновником підприємства в якому обвинувачений зайняв посаду є окупаційна адміністрація, суд дійшов висновку, що вказане підприємство фактично входить в структуру окупаційної адміністрації.
Такий висновок суду узгоджується з правовими висновками викладеними у постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 31.01.2024 та 31.07.2024, у справах 638/5446/22 та 185/2163/23 відповідно.
Під організаційно-розпорядчими обов`язками слід розуміти обов`язки зі здійснення керівництва галуззю, трудовим колективом, окремою ділянкою роботи або виробничою діяльністю працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності.
Адміністративно-господарські обов`язки — це обов`язки з управління або розпорядження державним, колективним чи приватним майном.
Характер посади, яку займав обвинувачений, що є керівною, свідчить про те, що вона безпосередньо пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.
Під час судового розгляду не здобуто доказів, які б вказували, що обвинувачений вчинив кримінально-каране діяння під примусом. Досліджені в судовому засіданні докази, зокрема, показання свідків, дають підстави для висновку, що поведінка обвинуваченого вказує про підтримку ним політики держави-агресора та окупаційної адміністрації, та свідчать, що він діяв свідомо й добровільно, без будь-якого примусу.
Таким чином, добровільне зайняття обвинуваченим посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі окупаційної адміністрації, створеному на тимчасово окупованій території, утворює об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.
Сукупність досліджених прийнятих судом доказів, які є достовірними, у своєму взаємозв`язку поза розумним сумнівом доводять, що мало місце кримінально-каране діяння, це діяння містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, і ОСОБА_5 винний у вчиненні цього кримінального правопорушення.
Разом з цим, досудовим розслідуванням ОСОБА_5 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), окупаційній адміністрації держави – агресора, вчинені громадянином України з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації та підтримки рішень та дій держави-агресора та окупаційної адміністрації держави-агресора.
Відповідно до пред`явленого обвинувачення, ОСОБА_5 , будучи громадянином України, достовірно усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії проти України, яка розпочалася 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення її території, достеменно знаючи та розуміючи факт захоплення та подальшого незаконного утримання окупаційною адміністрацією РФ та збройних сил РФ території м.Херсон та Херсонської області, знаходячись на території м.Херсон Херсонської області, за місцем фактичного розташування Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора №1» Херсонської міської ради, за адресою: м.Херсон, вулиця Небесної сотні (40 років Жовтня), будинок 21б, в першій половині вересня 2022 року, більш точного часу не встановлено, діючи умисно, тобто усвідомлюючи свою протиправну діяльність, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, прийняв пропозицію представників окупаційної влади та добровільно зайняв посаду директора так званого «ДКП «Житлово-експлуатаційна контора №1 Суворовського району м.Херсон»» (мовою оригіналу – «ГКП «Жилищно-эксплуатационная контора №1 Суворовского района г.Херсон»»). 
Перебуваючи на вказаній посаді, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що держава-агресор російська федерація та діючі від її імені окупаційний орган влади - так звана «військова цивільна адміністрація м.Херсон» вчиняють дії, які завдають шкоду Україні, її суверенітету, територіальній цілісності, конституційному ладу, розуміючи негативні наслідки таких дій, добровільно погодився на пособництво державі-агресору, окупаційній адміністрації держави-агресора шляхом реалізації та підтримки дій та рішень.
Так, будучи обізнаним, що Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна контора № 1» Херсонської міської ради (ЄДРПОУ 14114233) підпорядковане Херсонській міській раді, ОСОБА_5 , виготовивши печатку незаконно створеної юридичної особи «ДКП «Житлово – експлуатаційна контора № 1 Суворівського району» м. Херсон» (мовою оригіналу - «ГКП «Жилищно-эксплуатационная контора № 1 Суворовского района» г. Херсон»), ідентифікаційний номер 1022116501, впродовж вересня-жовтня 2022 року фактично виконував обов`язки директора незаконно створеної на базі КП «Житлово-експлуатаційна контора № 1» Херсонської міської ради установи з системи житлово-комунального господарства окупаційної влади м. Херсон. 
Крім того, ОСОБА_5 , впродовж другої половини листопада 2022 року-грудня 2022 року (більш точний часу не встановлено), діючи в підтримку та з метою реалізації рішень держави-агресора рф, а саме федерального закону від 21.11.2022 № 451-ФЗ «Про внесення змін в федеральний закон «Про введення в дію частини першої цивільного кодексу російської федерації» (мовою оригіналу, російською - Федеральный закон от 21.11.2022 № 451-ФЗ «О внесении изменений в Федеральный закон «О введении в действие части первой Гражданского кодекса Российской Федерации»), яким визначено не пізніше 31.12.2022 внесення та реєстрацію підприємств, розташованих на території, зокрема Херсонської області, до єдиного державного реєстру юридичних осіб російської федерації, перебуваючи на території м. Херсон Херсонської області вжив заходів та здійснив державну реєстрацію так званого «Муніципального унітарного підприємства «Житлово – експлуатаційна контора №1 міста Херсона міста Херсона» (мовою оригіналу – «Муниципального унитарного предприятия «Жилищно-эксплуатационная контора № 1 города Херсона») в «Едином государственном реестре юридических лиц» держави-агресора – російської федерації. Директором вказаного підприємства визначено ОСОБА_5 .
Крім того, ОСОБА_5 , використовуючи власні організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські повноваження директора так званих «ДКП «Житлово – експлуатаційна контора № 1 Суворівського району» м. Херсон» та «Муніципального унітарного підприємства «Житлово – експлуатаційна контора № 1 міста Херсона», здійснював керівництво та управління господарською та фінансовою діяльністю підприємств, здійснював набір працівників та керівництво трудовим колективом, здійснював виплату заробітної плати та матеріальної допомоги працівникам, вжив заходів щодо реєстрації підприємства за російським законодавством в «Едином государственном реестре юридических лиц», здійснював складання, підписання та засвідчення печаткою незаконно створеної юридичної особи офіційних документів на адресу представників окупаційної адміністрації держави-агресора, проводив агітацію серед підпорядкованих працівників щодо підтримки дій держави-агресора по захопленню Херсонської області, тобто, вчиняв умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору та окупаційній адміністрації держави-агресора рф, сприяв розвитку житлово – комунального господарства на окупованій території м. Херсон за стандартами держави-агресора – російської федерації.
Окрім цього, ОСОБА_5 перебуваючи впродовж вересня-жовтня 2022 року (більш точний час не встановлено) на посаді директора так званого «ДКП «Житлово – експлуатаційна контора № 1 Суворівського району» м. Херсон» (мовою оригіналу - «ГКП «Жилищно-эксплуатационная контора № 1 Суворовского района» г. Херсон»), діючи умисно, з метою завдання шкоди Україні та підтримки рішень окупаційної адміністрації держави-агресора, а саме, указу так званого «голови військово-цивільної адміністрації Херсонської області» № 027-р від 23.05.2022, яким затверджено на території Херсонської області обіг національної валюти держави-агресора рф російського рубля, проведення безготівкових операцій суб`єктами господарювання в російських рублях та конвертацію української гривні в російський рубль, здійснював виплату заробітної плати та матеріальної допомоги підпорядкованим йому працівникам в готівковій формі в національній валюті держави-агресора – російської федерації, а також вжив заходів щодо відкриття в Комерційному банку «МРБ Банк» з банківським ідентифікаційним номером НОМЕР_1 , який є банківською установою російської федерації, розрахункового рахунку № НОМЕР_2 у валюті – російський рубль, який використовував забезпечив нарахування, видачу заробітної плати та матеріальної допомоги підпорядкованим працівникам, чим підтримав та реалізував рішення та дії окупаційної адміністрації держави-агресора рф щодо введення в обіг на тимчасово окупованій частині Херсонській області російського рубля як платіжного засобу та єдиної грошової одиниці для інтеграції в банківську систему російської федерації.
Суд не погоджується з такою кваліфікацією дій обвинуваченого. 
Відповідно до ч.2 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень має суворо додержуватись принцип презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Обов`язок доказування покладений на прокурора (ст. 92 КПК України). Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом.
Суд, дослідивши надані стороною обвинувачення докази в їх сукупності, дійшов висновку про недоведеність вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.
Аналіз змісту диспозиції ч. 1 ст. 111-2 КК України дає підстави для висновку, що кримінально караним є надання державі-агресору або окупаційній адміністрації допомоги, яка виражається у конкретних, активних діях, спрямованих на сприяння їх діяльності та перебуває у причинному зв`язку з такою діяльністю.
Разом із тим, встановлені судом обставини свідчать, що інкриміновані обвинуваченому дії фактично зводяться до здійснення керівництва підприємством, організації його господарської діяльності, що охоплюються адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями керівника. 
На думку суду, така діяльність самі по собі не свідчать про надання самостійної допомоги державі-агресору в розумінні ч. 1 ст. 111-2 КК України.
Стороною обвинувачення не надано доказів того, що обвинувачений вчиняв дії поза межами наданих йому повноважень, з самостійною метою сприяння державі-агресору, дії
які б мали визначальний вплив на діяльність окупаційної адміністрації. 
Посилання сторони обвинувачення на те, що ОСОБА_5 забезпечив створення незаконно утвореної юридичної особи, організував державну реєстрацію підприємства за законодавством рф, забезпечив відкриття банківських рахунків та впровадження фінансової системи держави-агресора, суд оцінює критично з огляду на таке.
Сам по собі факт виготовлення печатки не є доказом створення юридичної особи.
Належних і допустимих доказів, які б беззаперечно підтверджували, що саме обвинувачений особисто здійснив або організував державну реєстрацію юридичної особи, 
ініціював або забезпечив відкриття банківських рахунків, суду не надано. 
Матеріали кримінального провадження не містять доказів, які б індивідуалізували роль обвинуваченого у вчиненні зазначених дій, а доводи сторони обвинувачення в цій частині мають узагальнений характер та ґрунтуються на припущеннях.
Крім того, стороною обвинувачення не доведено наявності причинного зв`язку між діями обвинуваченого та діяльністю держави-агресора, зокрема не встановлено, що саме його дії були необхідними або визначальними для функціонування відповідного підприємства чи реалізації політики окупаційної адміністрації.
За таких обставин суд дійшов висновку, що інкриміновані ОСОБА_5 дії не містять ознак самостійної допомоги державі-агресору, таким чином не утворюють об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України. 
Отже, сторона обвинувачення не довела поза розумним сумнівом наявність у діях обвинуваченого складу зазначеного кримінального правопорушення.
Відповідно до правової позиції, викладеній у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26.03.2024 у справі 679/199/21, якщо сторона обвинувачення не довела одного або кількох елементів злочину, у якому звинувачувалася особа, однак інші обставини, доведені стороною обвинувачення, свідчать про наявність в діянні іншого складу злочину, суд зобов`язаний надати правову оцінку таким обставинам і кваліфікувати їх за відповідним положенням кримінального закону. Така зміна кваліфікації не свідчить про порушення права на захист, якщо обставини, які дали суду підставі для кваліфікації злочину, були предметом судового розгляду і сторона захисту знала про них і мала можливість їх спростовувати.
Оскільки стороною обвинувачення не доведено наявність у діях обвинуваченого ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, разом з тим встановлені судом обставини свідчать, що обвинувачений, перебуваючи на тимчасово окупованій території, добровільно зайняв посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у структурі створеній окупаційною адміністрацією та забезпечував її функціонування. Так дії утворюють склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.
Вказані обставини були предметом дослідження під час судового розгляду, охоплювалися обсягом пред`явленого обвинувачення і сторона захисту мала можливість надати їм належну оцінку та заперечення.
Відповідно до ч.3 ст.373 КПК України суд має право змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи.
За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність зміни правової кваліфікації дій обвинуваченого з ч. 1 ст. 111-2 КК України на ч. 5 ст. 111-1 КК України.

VI. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання
Обставини, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання, судом не встановлені.
Обставиною, яка відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

VІІ. Мотиви призначення покарання
Згідно зі ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
При призначенні ОСОБА_5 покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, особу винного, який на обліку лікаря нарколога, психіатра не перебуває, судимості не має, відсутність обставин, які пом`якшують покарання, обставину, яка обтяжує покарання - вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.
Враховуючи підвищену суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим злочину, що загрожує незалежності, суверенітету, територіальній цілісності та безпеці держави України, даних про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливо лише в умовах його ізоляції від суспільства.
Крім того, обвинуваченому має бути призначене обов`язкове додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади та займатися певною діяльністю. 
Також, враховуючи, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин проти основ національної безпеки України, суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_5 обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації всього належного йому майна.

VIІІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
14.07.2025 слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. 
З метою забезпечення виконання вироку, до набрання ним законної сили, суд вважає необхідним залишити обраний обвинуваченому запобіжний захід без змін.
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.07.2025 року на майно ОСОБА_5 , а саме автомобиль «MERCEDES-BENZ S 550», днз НОМЕР_3 , накладено арешт.
Відповідно до ч.4 ст.174 КК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Враховуючи, що до обвинуваченого застосовується додаткове покарання у виді конфіскації майна, підстав для скасування арешту майна немає.
Відповідно до положень ст.124 КПК України, процесуальні витрати у кримінальному провадженні, які складаються з витрат на залучення експерта, в сумі 5571 гривень 30 копійок підлягають стягненню з обвинуваченого.
У відповідності до вимог ч.9 ст.100 КПК України, речові докази: документи необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд,

ОСОБА_17 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, місцевого самоврядування, у державних та комунальних підприємствах, установах та організаціях, що надають публічні послуги на строк 14 (чотирнадцять) років з конфіскацією всього належного йому майна.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Початок строку відбуття покарання у виді позбавлення волі обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
Строк додаткового покарання у вигляді позбавлення права обчислювати з моменту відбуття ОСОБА_5 основного покарання.
Арешт накладений на майно обвинуваченого залишити без змін до виконання вироку в частині конфіскації майна.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати в сумі 5571 (п`ять тисяч п`ятсот сімдесят одна) гривня 30 (тридцять) копійок.
Речові докази: документи залишити в матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та захиснику.

Суддя	ОСОБА_1