Справа № 212/1216/26 
3/212/353/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
23 червня 2026 року м. Кривий Ріг
Суддя Покровського районного суду міста Кривого Рогу Колочко О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
В С Т А Н О В И В:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №574193 від 24 січня 2026 року, ОСОБА_1 24 січня 2026 року о 08:13 годині в м. Кривий Ріг, Покровський район, 15, керував транспортним засобом «ВАЗ 21104» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння, а саме звужені зіниці, що не реагують на світло, неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України.
В судовому засіданні 14.04.2026 ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав, в подальшому у судове засідання не з`явився, захисник обвинуваченого 23.06.2026 подав до суду письмове клопотання в якому просив закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування клопотання зазначив, що поліцейськими не було повідомлено ОСОБА_1 жодної інформації чи законних підстав зупинки транспортного засобу останнього, єдиною причиною повідомленою поліцейськими як на підставу зупинки є те, що місце зупинки є місцем розповсюдження наркотичних засобів, що не відповідає підставам, визначеним ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», при цьому ОСОБА_1 повідомив, що це його місцем роботи, і тут він працює на «СТО», ознаки зазначені поліцейськими у протоколі не перевірялися останніми, і лише після відповідного зауваження ОСОБА_1 щодо упередженого відношення поліцейський зазначив, що є ознаки наркотичного сп`яніння, та висунув вимогу про проходження медичного огляду у категоричній формі до повідомлення будь-яких конкретних підстав чи ознак. 24.01.2026 ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд у лікаря нарколога та відповідно висновку №108 у останнього не виявлено жодних ознак сп`яніння. Зазначив, що ОСОБА_1 пройшов огляд самостійно у лікаря нарколога не пізніше двох годин. Також зазначив, що розмови поліцейських із невідомими особами, зафіксовані на бодікамери останніх свідчать про порушення ст. 26 ЗУ «Про Національну поліцію».
В судовому засіданні були досліджені матеріали справи, а саме:
протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ №574193 від 24 січня 2026 року, складений стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП; 
направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 до КП «КБЛНПД» ДОР» від 24.01.2026, в якому зазначено, що у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: порушення мови (сповільненість мови), неприродна блідість шкірного покриву обличчя, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці;
відеозаписи з нагрудних бодікамер поліцейських;
копії: висновку щодо медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №108 від 24.01.2026, долученого захисником Коломієць В.Ю., акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №108 від 24.01.2026, витребуваний за клопотанням захисника Коломієць В.Ю., згідно якого зазначено, що за результатами огляду та тестів ОСОБА_1 тверезий.
Ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінюючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, приходжу до такого висновку.
Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи записів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, адміністративна відповідальність особи за ст. 130 ч.1 КУпАП передбачена, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В той же час, ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», передбачений виключний перелік підстав для зупинення транспортного засобу.
Так, відповідно до частини першої вказаної статті, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.
Відповідно до частини третьої вказаної статті поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.
Так, із доданих до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відеозаписів встановлено, що останньому під час зупинки транспортного засобу повідомлено про причину зупинки транспортного засобу – місце розповсюдження наркотичних засобів, що не входить до переліку підстав для зупинення транспортного засобу, передбаченого ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».
Згідно з пунктами 1, 3 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 № 1395 (далі – Інструкція № 1395), особи, які керують транспортними засобами, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).
Порядок проходження огляду на стан сп`яніння визначений Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження», Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 № 1452/735 «Про затвердження (далі – Інструкція № 1452/735).
Так, згідно п. 2 розділу І Інструкції № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Таким чином, для направлення водія на огляд водія працівник поліції повинен мати достатні підстави вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння, виходячи із виявлених у нього ознак.
Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції № 1452/735, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення у ОСОБА_1 виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: звужені зіниці, що не реагують на світло, неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до досліджених судом відеозаписів, поліцейським після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 було задано останньому питання чи не вживав нічого, на що ОСОБА_1 у категоричній формі заперечив вживання будь чого та повідомив поліцейським, що він вже проходив огляд у медичному закладі на визначення стану сп`яніння, після чого ОСОБА_1 у категоричній формі повідомлено, що він повинен проїхати з працівниками поліції для проходження огляду у медичний заклад, на що ОСОБА_1 повідомив, що він не відмовляється, але на огляд саме в автомобілі працівників поліції не поїде, на що працівником поліції було повідомлено ОСОБА_1 про складання протоколу про адміністративне правопорушення. 
Суд звертає увагу, що вказані у протоколі ознаки сп`яніння, були лише озвучені поліцейськими водію до складання протоколу про адміністративне правопорушення, проте із досліджених відеозаписів не вбачається саме встановлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, які заявлені поліцейськім у протоколі, більш того із досліджених матеріалів не вбачається встановлення у останнього ознак будь-якого сп`яніння (алкогольного чи наркотичного). Натомість на відеозаписах лише зафіксовано вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, при цьому, жодної інформації про законні вимоги та підстави для проходження медичного огляду відеозапис не містить. 
Отже, судом встановлено порушення вимог зазначених вище норм закону при складанні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, незважаючи на те, що у винуватість останньому ставиться відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння з підстав встановлення наявності у нього ознак наркотичного сп`яніння. 
Також, судом встановлено, що ОСОБА_1 самостійно, протягом двох годин пройшов огляд у лікаря-нарколога, та відповідно висновку лікаря не перебував у стані наркотичного сп`яніння.
Даний факт підтверджує відсутність у поліцейських підстав для перевірки ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння та вбачання у останнього відповідних ознак.
Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Враховуючи, що провадження у справі про адміністративне правопорушення здійснюється судом в межах фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а вихід за вказані межі є недопустимим, суд приходить до висновку, що зібрані по даній справі докази не підтверджують існування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення - відмову ОСОБА_1 пройти огляд на встановлення стану сп`яніння саме в установленому законом порядку, як передбачає диспозиція статті 130 ч. 1 КУпАП.
У відповідності до положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Судом під час розгляду справи не встановлена сукупність належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а, враховуючи, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, це дає підстави дійти до висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення в належній мірі не доведено факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, а отже у діях останнього не встановлено ознак адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Щодо інших доводів, викладених у клопотанні захисника ОСОБА_1 – адвоката Щербаня В.С. суд виходить з того, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
На підставі наведеного, керуючись ст. 62 Конституції України, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, ст. 130 ч.1, 245, 251, 252, 280, 283-285 КУпАП, 
п о с т а н о в и в:
провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд міста Кривого Рогу протягом десяти днів з дня її винесення. 

Суддя:        О.  В.  Колочко