Справа № 354/2/26 
Провадження № 2-о/354/14/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 квітня 2026 року м.Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді Ковалюк О.М.,
за участю секретаря судового засідання Стремінської А.І.,
представника заявниці ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Яремче цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Яремчанська міська рада Надвірнянського району Івано-Франківської області, ОСОБА_3 , про встановлення факту, що має юридичне значення -
в с т а н о в и в :
Стислий виклад обставин справи
07.01.2026 адвокат Гайтанюк М.М., яка представляє інтереси ОСОБА_2 , звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявниці – ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько – ОСОБА_5 . Спадкове майно, власником якого на час смерті був батько заявниці, складалося із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 ). Батько заявниці – ОСОБА_5 заповіту не залишив, тому спадкування відбувається за законом. 23.02.2024 ОСОБА_2 звернулася до Яремчанської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька. Брат заявниці – ОСОБА_3 не звертався до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька та звертатися не буде. Однак постановою державного нотаріуса Яремчанської державної нотаріальної контори від 23.02.2024 вих. № 99/02-14 ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що вона пропустила шестимісячний строк після смерті батька на її прийняття. Заявниця стверджує, що на момент смерті її батька, разом із ним постійно проживала вона та її рідний брат – ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Хоч вона й була зареєстрована за іншою адресою, але фактично постійно проживала з батьком ОСОБА_5 та братом ОСОБА_6 , мали спільні витрати на придбання продуктів харчування, побутових речей, також мали спільний сімейний бюджет та спільний побут, ОСОБА_2 оплачувала рахунки за електропостачання в житловому будинку, де вони проживали. Разом із братом заявниця похоронила батька, а згодом і брата також. Після їхньої смерті вона вважала себе такою, що фактично прийняла спадщину, оскільки на день смерті спадкодавця постійно проживала із ним в житловому будинку в АДРЕСА_1 ). Враховуючи викладене, просила встановити юридичний факт, а саме: факт постійного проживання разом зі спадкодавцем – своїм батьком ОСОБА_5 .
Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі
Ухвалою судді від 08.01.2026 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження.
03.02.2026 ухвалою судді витребувано державного нотаріуса Яремчанської державної нотаріальної контори належно засвідчену копію спадкової справи № 72048086 у Спадковому реєстрі та № 39/2024 – у нотаріуса, заведену після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; інформацію чи заводилася спадкова справа після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , якщо такі спадкові справи заводились – надати до суду їх копію.
16.02.2026 Яремчанська державна нотаріальна контора на виконання вказаної ухвали суду надала належним чином звірену копію спадкової справи № 100/2018 від 25.07.2018, відкриту після смерті ОСОБА_6 та копію спадкової справи № 39/2024 від 23.02.2024, яка була відкрита після смерті ОСОБА_5 , а також лист № 49/01-16 від 11.02.2026, в якому повідомила, що після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Яремчанській державній нотаріальній конторі спадкова справа не заводилась.
У судовому засіданні представник ОСОБА_2 – адвокат Гайтанюк М.М. заяву підтримала з підстав, викладених у ній, та просила таку задовольнити. ОСОБА_2 підтвердила факт проживання з батьком, в тому числі й на момент його смерті, пояснила, що разом з братом похоронили ОСОБА_5 у 2012 році.
Заінтересована особа ОСОБА_3 в судовому засіданні 07.04.2026 надав пояснення про те, що дійсно його сестра ОСОБА_2 доглядала батька та останні роки постійно проживала з ним в одному будинку, та не заперечував проти встановлення такого факту. В судове засідання 27.04.2026 не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що обставини, які викладені в заяві ОСОБА_2 відповідають дійсності, він не претендує на спадкове майно, тому просив розгляд справи продовжувати та завершити у його відсутності, також просив задовольнити в повному обсязі заяву ОСОБА_2 та встановити юридичний факт.
Представник Яремчанської міської ради Надвірнянського району в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду заяви. Клопотань про відкладення до суду не надходило.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що проживає з заявницею по сусідству, а саме: живе в будинку АДРЕСА_2 , а заявниця від народження жила в будинку АДРЕСА_3 . Часто її відвідувала, тому знає де вона проживала і те, що вона мала спільні витрати на господарство, придбання продуктів харчування, побутових речей тощо. Деякий період ОСОБА_2 проживала за іншою адресою з чоловіком, а приблизно з 2010 по 2012 роки постійно знову проживала з батьком та братом ОСОБА_8 . В той час незалежно від того, де вона проживала, ОСОБА_2 постійно вела спільне господарство з ОСОБА_5 та своїм братом ОСОБА_8 , так як обробляла городи, тримала там худобу, готувала їм їжу, вела з ними спільний бюджет та побут, оплачувала комунальні послуги, оскільки чоловік за кордоном, а дати дорослі.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , який є сусідом заявниці також підтвердив факт проживання ОСОБА_2 з батьком ОСОБА_5 до моменту смерті останнього. Зазначив, що ОСОБА_5 хворів та потребував стороннього догляду, заявниця допомагала в побуті та по господарству, здійснювала за ним догляд, а після його смерті вона фактично вступила в управління спадковим майном. 
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Заслухавши представника заявниці, дослідивши та перевіривши письмові докази у справі, допитавши свідків, судом встановлено наступне.
ОСОБА_10 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією паспорту виданого 05.11.2025 та свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Микуличинською сільською радою депутатів трудящих 03.06.1963 (а.с. 8,10). 
Згідно з свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 , виданого Микуличинською сільською радою Яремчанського міськвиконкому 20.11.1982, ОСОБА_10 внаслідок одруження з ОСОБА_11 змінила прізвище на ОСОБА_12 . Дана обставина підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 000548357761 від 18.11.2025 (а.с. 11-12).
Відповідно до зазначеного свідоцтва про народження ОСОБА_10 її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . 
Судом встановлено, що батьки заявниці ОСОБА_5 та ОСОБА_4 25.01.1957 зареєстрували шлюб, актовий запис № 2, який склав Виконавчий комітет Микуличинської сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00044492278 від 11.04.2024 (а.с. 14а-15).
ІНФОРМАЦІЯ_5 померла мати заявниці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 21.08.2006, виданого Виконавчим комітетом Микуличинської сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області (а.с. 13). Згідно довідки № 49/01-16 від 11.02.2026, виданої Яремчанською державною нотаріальною конторою, після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкова справа не заводилась(а.с. 100). 
Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 08.06.2012, виданого Виконавчим комітетом Микуличинської сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області та копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 72048086 від 23.02.2024 батько заявниці – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 14, 33а). ОСОБА_5 заповіту не залишив.
У заявниці є два рідні брати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.16-18). 
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 05.01.2015, виданого Виконавчим комітетом Микуличинської сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області (а.с.15).
З копії спадкової справи № 100/2018 від 25.07.2018 заведеної після смерті ОСОБА_6 слідує, що станом на 25.07.2018 заяв від спадкоємців на прийняття спадщини або відмови від неї в нотаріальну контору не надходило, свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 84-98). 
З акту від 05.08.2025 обстеження матеріально-побутових умов, складеного депутатом Яремчанської міської ради Мироняк В.І. вбачається, що заявниця ОСОБА_2 зі слів свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_4 , являється донькою померлого ОСОБА_5 , з 2010 року по даний час фактично проживає в будинку по АДРЕСА_3 . З 2010 року проживала разом з своїм батьком, здійснювала за ним догляд, так як він хворів. Разом з ними проживав її брат ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Всі вони разом вели спільне господарство, мали спільний бюджет, надавали допомогу один одному в повсякденному житті, проживали як одна сім`я (а.с. 65).
Згідно з довідкою № 06.2/728 від 24.11.2025 Микуличинського старостинського округу №1 Яремчанської міської ради, після перейменувань вулиць та впорядкування адресних номерів житловий будинок, який належав ОСОБА_5 дійсно розташований за адресою АДРЕСА_1 . 
Факт спільного проживання та ведення спільного господарства, й те, що ОСОБА_2 та її батько ОСОБА_5 мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, мали спільні права та обов`язки, піклувались один про одного, займалися господарством, облаштуванням домашнього побуту, разом обробляли присадибну ділянку тощо, а після смерті батька, заявниця разом з своїм братом займалася його похованням, підтверджується також показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_9 й іншими матеріалами справи.
З метою належного оформлення спадкових прав після смерті батька ОСОБА_5 заявниця 23.02.2024 звернулася до державного нотаріуса Яремчанської державної нотаріальної контори у Надвірнянському районі Івано-Франківської області із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться в с. Микуличин, уч. Країщі. Постановою державного нотаріуса Н. Мотрук № 99/02-14 від 23.02.2024 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом заявниці було відмовлено, оскільки вона звернулась до нотаріуса після закінчення шести місяців з дня смерті спадкодавця - її батька (а.с.34). 
Як встановлено судом з копії спадкової справи та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №75952671 від 23.02.2024 (а.с. 101-122), спадкова справа після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 заведена 23 лютого 2024 року за № 39/2024.
Згідно з копією виписки з погосподарської книги № 15 Микуличинського старостинського округу №1 Яремчанської міської ради від 23.10.2023 № 06.2/1113, копією виписки з погосподарської книги № 15 Микуличинського старостинського округу №1 Яремчанської міської ради від 24.11.2025 № 06.2/727 власником домогосподарства був ОСОБА_5 (а.с 31-32). Дана обставина також підтверджується виписками з Погосподарських книг по с. Микуличин за період з 1960 по 2016 роки по господарству ОСОБА_5 за адресою с. Микуличин уч. Країщі, Надвірнянського району та його дружини ОСОБА_4 (а.с. 34-46). 
На час розгляду цієї заяви, інших спадкоємців, крім ОСОБА_2 , які б звернулися до нотаріальної контори зі заявою про прийняття спадщини, спадкова справа не містить.
Таким чином, з досліджених в судовому засіданні поданих документів та пояснень учасників та свідків, факт спільного проживання ОСОБА_2 з її батьком ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2010 року по день його смерті - підтвердилися.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування
Нормами статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У положеннях ч.1 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
У частині 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, у порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).
Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно зі законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.
Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.
Факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника.
Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, в разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.
Відповідно дост.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
В статті 1216 Цивільного кодексу України(далі -ЦК України) зазначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За змістом ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46цього Кодексу).
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.
В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 227/3750/19 від 22.09.2021 зазначено, що статтями 1268 та 1269ЦК України презюмується, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.
Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 205/2102/19-ц від 14.04.2021, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Згідно з постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.04.2023 у справі № 204/1052/20 відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.
Заявниця не може іншим шляхом, ніж у судовому порядку, встановити факт, який має юридичне значення для оформлення її спадкових справ та захисту її законних інтересів.
Аналіз перевірених і оцінених судом доказів та законодавства дозволяє суду дійти висновку, що заявницею надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву і є достатніми для встановлення факту, який просить встановити заявниця.
Висновки суду
У своїй постанові від 21.06.2023 у справі № 916/3027/21 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що покладений на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність передбачає, що висновки суду можуть будуватися на умовиводах про те, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
Кожна із сторін судового спору самостійно визначає докази, які, на її думку, належним чином підтверджують або спростовують заявлені позовні вимоги. Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування.
Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні від 23.08.2016 у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») ЄСПЛ наголошує, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом». Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей».
Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри.
Оскільки виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, заявниця вірно звернулася в суд із заявою про встановлення цих фактів, розгляд яких здійснюється за правилами окремого провадження.
З огляду на вказане, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявницею надано достатньо доказів для встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 
З урахуванням принципу «балансу вірогідностей», що підтверджують правдивість обставин, на які посилалася заявниця в обґрунтування своїх вимог, доказів, що знаходяться у матеріалах справи та обставин, встановлених під час розгляду цієї цивільної справи, суд вважає, що заява останньої підлягає задоволенню.
Підстав для відмови в задоволенні заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини судом не встановлено.
Метою встановлення факту спільного проживання заявниці зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.
З огляду на наведені письмові докази та беручи до уваги, що інших спадкоємців у спадкодавця немає, та виходячи із того, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цих фактів, суд вважає за можливе задовольнити дану заяву.
При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до ч. 7 ст. 297 ЦПК України при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.
Керуючись ст. 4, 76, 81, 89, 259, 263-265, 273, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, 
у х в а л и в :
1. Задовольнити заяву ОСОБА_2 .
2. Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом із спадкодавцем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_5 з 2010 року по день смерті останнього, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повне найменування учасників справи:
Заявниця: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_6 , місце проживання: АДРЕСА_5 .
Заінтересована особа: Яремчанська міська рада Надвірнянського району Івано-Франківської області, код ЄДРПОУ 33309833, місцезнаходження: вул. Свободи, буд. № 266, м. Яремче Надвірнянського району Івано-Франківської області, 78501.
Заінтересована особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_7 , місце реєстрації: уч. Заголиця, с. Микуличин Надвірнянського району Івано-Франківської області, 78590.

Головуюча суддя:	  	Оксана КОВАЛЮК