Справа № 644/11034/25 
Провадження № 3/644/307/26 

П О С Т А Н О В А
Іменем України
15 червня 2026 р. м.Харків
Суддя Індустріального районного суду м. Харкова Шевченко С.В., розглянув матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
у с т а н о в и в :
17 листопада 2025 року о 14:18 ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2103, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Шевченка в районі будинку № 100 в смт Шевченкове Куп`янського району Харківської області з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився. 
Захисник ОСОБА_1 адвокат Рвачов О.О. просив провадження у справі закрити з тих підстав, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем і його огляд на стан сп`яніння мав проводитись представниками військової служби правопорядку та, за наявності до того підстав, його дії мали бути кваліфіковані за ч. 3 ст. 172-20 КУПАП. Крім того захисник зазначав, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не були роз`яснені його права.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить таких висновків.
Відповідно до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП. 
Вина  ОСОБА_1 в порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується такими доказами, які були досліджені судом: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 913771, складеним 17 листопада 2025 року, яким зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмова від проходження огляду на виявлення стану сп`яніння, як на місці зупинки, такі і в медичному закладі; відеозаписом, який доданий до протоколу, яким також підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння. 
На підставі досліджених доказів, суд доходить висновку, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, оскільки на вимогу поліцейського, маючи ознаки алкогольного сп`яніння, не пройшов у установленому порядку огляд з метою встановлення стану сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Щодо доводів сторони захисту суд зауважує таке.
За приписами ст.15 КУпАП за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху військовослужбовці, військовозобов`язані несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Тобто для військовослужбовців, які вчинили адміністративні правопорушення, пов`язані із порушенням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, не існує будь-яких виключень у процедурі притягнення до адміністративної відповідальності, а ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності саме за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.
Щодо доводів захисника про відсутність підстав для накладення стягнення у виді позбавлення права керування ОСОБА_1 транспортними засобами, оскільки останній не отримував посвідчення на право керування відповідними транспортними засобами.
Санкція ч. 1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у виді накладення штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Останне стягнення не є альтернативним.
Накладення стягнення у виді позбавлення права керування законодавцем не пов`язується з наявністю чи відсутністю у особи, яка притягається до адміністративно-правової відповідальності, посвідчення водія. Позбавлення права керування транспортними засобами особи, яка не отримувала відповідне посвідчення, поміж іншим, виконує й превентивну функцію. 
Також суд зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 913771 від 17 листопада 2025 року містить відомості про те, що ОСОБА_1 , під підпис, були роз`яснені його права і повідомлено про місце розгляду справи. 
ОСОБА_1 є військовослужбовцем, у зв`язку з чим судовий збір, у відповідності до п. 12 ч. 2 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», не стягується.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33-38, 40-1, 124, 122-4, 276, 283-285 КУпАП, суд
п о с т а н о в и в :
Накласти на ОСОБА_1  адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через місцевий суд.

Суддя Шевченко С.В.