Справа № 344/11229/26 
Провадження № 3/344/2790/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2026 року м. Івано-Франківськ 

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Андрусів Л.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , 
за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 

В С Т А Н О В И В: 

Відповідно до протоколу про військову адміністративне правопорушення ЛВІ № 149 від 13.06.2026 року, зазначено, що 13.06.2026 року під час проведення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 звірки з військовою частиною НОМЕР_2 встановлено, що солдат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_3 був відсутній без поважних причин на військовій службі. Солдат ОСОБА_1 наказом командира військової частини НОМЕР_2 водій-електрик 2 комплексу радіоелектронної боротьби з безпілотними літальними апаратами взводу радіоелектронної боротьби роти радіоелектронної боротьби військової частини НОМЕР_2 , вважати таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом. Так, відповідно до доповіді командира від 13.06.2026 року встановлено, що під час проведення перевірки особового складу військової частини НОМЕР_2 було виявлено відсутність солдата ОСОБА_1 . У подальшому, відповідно встановлено, що 13.06.2026 року близько о 18:00 молодшого сержанта ОСОБА_2 затримано співробітниками зонального відділу ВСП у АДРЕСА_2 та доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 для передачі військовослужбовця до військової частини. У подальшому, відповідно до доповіді командира військової частини НОМЕР_3 встановлено, що молодшого сержанта ОСОБА_2 співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_3 було затримано та доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Згідно з вимогами ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут), який затверджений Законом України №548-XIV від 24 березня 1999 року, військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поважати честь і гідність кожної людини. Згідно з вимогами ст. 2 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності У країни, на їх вірності Військовій присязі. Згідно з вимогами ст. 3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України. Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в Україні особливий період настав з дня набрання чинності Указу Президента України від 17.03.2014 № 303 «Про часткову мобілізацію», продовжено його Указом Президента України від 14.01.2015 № 15/2015 «Про часткову мобілізацію» і триває по цей час. Проте, всупереч наведеним вимогам Статуту, діючи умисно, всупереч інтересам військової служби, солдат ОСОБА_1 , вчинив самовільне залишення військової частини або місця служби, був відсутній на службі без поважних причин. Таким чином, за викладених вище обставин, солдат ОСОБА_1 . будучи військовослужбовцем призваним по мобілізації, солдат на посаді водій-електрик 2 комплексу радіоелектронної боротьби з безпілотними літальними апаратами взводу радіоелектронної боротьби роти радіоелектронної боротьби військової частини НОМЕР_2 , вважати таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків, вчинив(ла) правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-11 КУпАП.
На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідмовлявся про час та місце розгляду, однак, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі.
Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі. 
За таких обставин, керуючись ст. 268 КУпАП, суд дійшов висновку, що справу можна розглянути у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі доказів, яких достатньо для прийняття законного та обґрунтованого рішення. 
Згідно з до вимог ст. 2 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.
Відповідно до вимог ст. 3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України. 
Згідно з вимогами ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут), який затверджений Законом України №548-XIV від 24 березня 1999 року, військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поважати честь і гідність кожної людини.
Відповідно до ч. 3 ст. 172-11 КУпАП передбачено відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.
Об`єктивна сторона може мати наступні прояви: самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби тривалістю до трьох діб; нез`явлення військовослужбовця строкової служби вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб; самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової служби) а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів тривалістю до десяти діб; нез`явлення військовослужбовця (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин у разі призначення або переведення тривалістю до десяти діб; нез`явлення військовослужбовця (крім строкової служби) з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.
Самовільним залишенням частини або місця служби вважається таке, що вчинене без дозволу начальника (командира), який згідно з законодавством уповноважений такий дозвіл надати. Нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу - це його нез`явлення на службу в строк, указаний у відповідному документі. Поважними причинами затримки військовослужбовця може бути визнана, наприклад, хвороба, що перешкоджає пересуванню, смерть або тяжка хвороба членів його сім`ї, стихійне лихо чи інші надзвичайні обставини, які підтверджені відповідними документами. 
Місцем служби, якщо воно не збігається з розташуванням частини, розуміється будь-яке місце, де військовослужбовець повинен у перебіг певного часу виконувати військові обов`язки або знаходитися за наказом чи дозволом начальника.
Місце несення військової служби визначається наказом командира військової частини, відповідно до якого військовослужбовець виконує свої обов`язки. Загальні правила щодо місця служби та обов`язків військовослужбовця містяться у Статуті внутрішньої служби та інших нормативних актах Міністерства оборони України, що регулюють порядок проходження військової служби.
Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.
Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи суд повинен дослідити та оцінити за своїм внутрішнім переконанням усі обставини та докази по справі в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП.
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення ЛВІ № 149 від 13.06.2026 року додано: доповідь про самозвільнення залишення військової частини військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) солдатом ОСОБА_1 ; копію витягу з наказу; копію військового квитка; відкриту інформацію. 
Згідно з доповіддю про самозвільнення залишення військової частини військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) солдатом ОСОБА_1 №2770/2488 від 13.06.2026 року, 13.06.2026 року командиру військової частини НОМЕР_3 полковнику ОСОБА_3 , з доповіді командира роти радіоелектронної боротьби військової частини НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 стало відомо, що о 08:20 13.06.2026 під час контрольного шикування роти радіоелектронної боротьби в населеному пункті Папуженці Черкаської області був відсутній водій-електрик 2 комплексу радіоелектронної боротьби з безпілотними літальними апаратами взводу радіоелектронної боротьби роти радіоелектронної боротьби військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На телефонні дзвінки солдат ОСОБА_1 не відповідав (тел. НОМЕР_4 ). Розшукові заходи позитивних результатів не дали. Матеріальних збитків, загибелі та поранення людей немає. Солдат ОСОБА_1 , водій-електрик 2 комплексу радіоелектронної боротьби з безпілотними літальними апаратами взводу радіоелектронної боротьби роти радіоелектронної боротьби військової частини НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; IПІН НОМЕР_1 ; паспорт: НОМЕР_5 ; військовий квиток: НОМЕР_6 , виданий ІНФОРМАЦІЯ_6 .. Зарахований до списків особового складу частини НОМЕР_2 наказом №37 від 26.08.2025 року. Місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 . Зброя закріплена за солдатом ОСОБА_1 знаходиться в кімнаті зберігання зброї. Службове розслідування згідно наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 13.06.2026 року №397. Строк проведення службового розслідування 30 діб. Військове звання, прізвище, ім`я, по-батькові безпосереднього начальника: командир роти радіоелектронної боротьби військової частини НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 (тел. НОМЕР_7 ). 
Згідно з відкритою інформацією, зазначено, що на виконання вимог окремого доручення начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 07.01.2026 №2179/с повідомляємо, що посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено місцезнаходження солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який самовільно залишив місце розташування військової частини НОМЕР_2 , 13.06.2026 року, та станом на 14.06.2026 року направлений до військової частини НОМЕР_8 для поновлення на військовій службі. У зв`язку з вищевикладеним, та на виконання вимог окремого доручення начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 07.01.2026 №2179/с, окремого доручення начальника Генерального штабу збройних Сил України від 07.08.2025 №142249/с/2-2024, Інструкції з надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.11.2018 №604, пропоную направити доповідь про повернення/встановлення місцезнаходження військовослужбовця до органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України та вищого командування. У разі вчинення військовослужбовцем повторного факту самовільного залишення військової частини або місця служби, не прибуття після завершення лікування, тощо, повідомляти встановленим порядком.
Суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення ЛВІ № 149 від 13.06.2026 року щодо ОСОБА_1 містить суперечності. У тексті складу адміністративного правопорушення зазначається, що 13.06.2026 року під час проведення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 звірки з військовою частиною НОМЕР_2 встановлено, що солдат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_3 був відсутній без поважних причин на військовій службі. У той же час зазначено, що 13.06.2026 року близько о 18:00 молодшого сержанта ОСОБА_2 затримано співробітниками зонального відділу ВСП у АДРЕСА_2 та доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 для передачі військовослужбовця до військової частини. 
У той же час згідно з відкритою інформацією, посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено місцезнаходження солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який самовільно залишив місце розташування військової частини НОМЕР_2 , 13.06.2026 року, та станом на 14.06.2026 року направлений до військової частини НОМЕР_8 для поновлення на військовій службі. 
Із змісту протоколу суд не може ідентифікувати коли дане правопорушення було завершено та кого саме було доставлено посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Неконкретність висунутого обвинувачення не дозволяє суду встановити обставини правопорушення, які мають істотне значення для розгляду справи та вирішення питання про доведеність вини правопорушника, оскільки суд розглядає справу тільки в межах висунутого обвинувачення.
Положеннями ст. 256 КУпАП визначено, що протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, є одним із основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи.
Відповідно до ст. 278 КУпАП під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити, чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи витребувано необхідні додаткові матеріали.
Суд принагідно зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд. 
Статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися та припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не буде доведено згідно з законом. 
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не доведені належними та допустимими доказами, наявні суттєвих недоліки під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 280, 283-285, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення. 
Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня її винесення. 

Суддя Людмила АНДРУСІВ