ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2026  м. Дніпро Справа № 908/3655/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Соп`яненко О.Ю. (доповідач) 
суддів: Мартинюк С.В., Фещенко Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання: Федорчук В.С.,

за участю представників:
від позивача: Сошина О.А. (самопредставництво),
від відповідача: Балацький Я.А. (самопредставництво), 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на рішення Господарського суду Запорізької області від 09.02.2026 (повне рішення складено та підписано 09.02.2026, суддя Корсун В.Л.) у справі № 908/3655/25 

за позовною заявою: Національного наукового центру «Харківський фізико-технічний інститут», 61108, Харківська область, м. Харків, вул. Академічна, буд. 1
до відповідача: Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, код ЄДРПОУ 24584661) в особі філії «Відокремлений підрозділ «Запорізька атомна електрична станція» акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», 71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133 
про стягнення 423 293,83 грн 

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовної заяви і рішення суду першої інстанції.

04.12.2025 до Господарського суду Запорізької області в системі «Електронний суд» надійшла позовна заява за вих. від 04.12.2025 Національного наукового центру «Харківський фізико-технічний інститут» про стягнення з Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Запорізька атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» заборгованості за договором про надання послуг від 12.09.2022 № 172/22/48-121-04-22-11291 у розмірі 423 293,83 грн, з яких: 310 831,70 грн основного боргу, 28 025,95 грн 3 % річних та 84 436,18 грн індексу інфляції (інфляційних втрат).
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 09.02.2026 по справі № 908/3655/25 позов задоволено.
Стягнуто з Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Запорізька атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь Національного наукового центру «Харківський фізико-технічний інститут» – 310 831 (триста десять тисяч вісімсот тридцять одну) грн 70 коп. основного боргу, 84 436 (вісімдесят чотири тисячі чотириста тридцять шість) грн 18 коп. індексу інфляції (інфляційних втрат), 28 025 (двадцять вісім тисяч двадцять п`ять) грн 95 коп. 3 % річних та 5 079 (п`ять тисяч сімдесят дев`ять) грн 53 коп. судового збору. 

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» оскаржує його в апеляційному порядку та просить:
- скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 09.02.2026 у справі № 908/3655/25 в повному обсязі та відмовити в задоволенні позовних вимог;
- за наявності підстав для відмови у задоволенні скарги, задовольнити клопотання АТ «НАЕК «Енергоатом» в особі філії «ВП «Запорізька АЕС» про зменшення розміру 3% річних, інфляційних нарахувань та витрат на правничу допомогу до мінімально можливого за вищевказаних обставин та ухвалити нове рішення у справі №908/3655/25 в зазначеній частині;
- вирішити питання про розподіл судових витрат у встановленому порядку.
На думку апелянта, рішення суду першої інстанції ухвалене з неповним з`ясуванням обставин справи, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права. Скаржник вважає, що договір №172/22/48-121-04-22-11291 від 12.09.2022 та акт наданих послуг є нікчемними, оскільки на момент їх укладення місцезнаходження ВП «ЗАЕС» та його податкова адреса знаходились у місті Енергодар Запорізької області, яке з 04.03.2022 є тимчасово окупованою територією України. На думку апелянта, відповідно до частини 2 статті 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» правочини із суб`єктом господарювання, місцезнаходженням якого є тимчасово окупована територія, є нікчемними, а тому договір не створює жодних правових наслідків та не породжує обов`язку відповідача сплачувати кошти. Також апелянт посилається на заборону переміщення товарів, робіт і послуг між окупованою та іншою територією України, у зв`язку з чим позивач не мав права надавати послуги відповідачу. На підтвердження правової позиції скаржник посилається на практику Верховного Суду, зокрема, постанови у справах № 916/3156/17, № 910/9680/23 та № 908/1162/23, у яких зазначено про застосування положень Закону № 1207 щодо нікчемності правочинів та заборони передачі товарів і послуг на тимчасово окуповані території. 
Крім того, апелянт зазначає, що внаслідок військової агресії російської федерації, окупації Запорізької АЕС та втрати значної частини виробничих потужностей АТ «НАЕК «Енергоатом» зазнало масштабних збитків, недоотримання доходів та перебуває у складному фінансовому становищі. Вказується, що воєнний стан, окупація міста Енергодар і захоплення ЗАЕС є форс-мажорними обставинами, підтвердженими листом ТПП України, які істотно ускладнили виконання зобов`язань. 
На думку скаржника, суд першої інстанції не врахував стратегічне значення АТ «НАЕК «Енергоатом» для енергетичної безпеки держави, а також відсутність вини відповідача у несвоєчасній оплаті. У зв`язку з нікчемністю договору та відсутністю грошового зобов`язання апелянт вважає безпідставним також стягнення 3% річних, інфляційних втрат і судового збору.

3. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу.

Національний науковий центр «Харківський фізико-технічний інститут», скориставшись правом, наданим статтею 263 Господарського процесуального кодексу України, подав відзив на апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», в якому заперечує проти доводів апеляційної скарги, просить відмовити у її задоволенні в повному обсязі, а оскаржуване рішення першої інстанції залишити без змін. 
Позивач вважає, що рішення суду першої інстанції у справі є законним та обґрунтованим, а апеляційні доводи відповідача безпідставними, незаконними та такими, що не підлягають задоволенню. 
Між сторонами був належним чином укладений і чинний договір про надання послуг від 12.09.2022, за яким Позивач повністю виконав свої зобов`язання, що підтверджується актом приймання-передачі послуг, підписаним без зауважень, а Відповідач частково оплатив послуги, фактично визнавши існування договірних правовідносин та боргу. Позивач вказує, що заборгованість у сумі 310 831,70 грн підтверджується також актом звірки взаєморозрахунків і листами Відповідача, в яких останній визнав наявність боргу та пояснював невиконання зобов`язань воєнним станом, окупацією міста Енергодар та зупиненням роботи філії. 
Національний науковий центр «Харківський фізико-технічний інститут» заперечує доводи апелянта про нікчемність договору, посилаючись на те, що стороною договору є саме юридична особа АТ «НАЕК «Енергоатом» із місцезнаходженням у м. Києві, а не його філія на тимчасово окупованій території, при цьому договір укладено у м. Харкові, а переміщення послуг на окуповану територію не здійснювалось, тому положення Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» не підлягають застосуванню. Також Позивач зазначає, що форс-мажорні обставини можуть бути підставою лише для звільнення від відповідальності, але не від виконання грошового зобов`язання, а Відповідач не надав належних доказів того, що воєнний стан та окупація об`єктивно унеможливили оплату за договором. Крім того, Позивач наголошує, що Національний науковий центр «Харківський фізико-технічний інститут» сам працює в умовах воєнного стану, постійних обстрілів та значних пошкоджень, однак продовжує виконувати свої функції у сфері атомної енергетики. 
У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання Позивач правомірно нарахував інфляційні втрати та 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України. 

4. Рух справи в суді апеляційної інстанції. 

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2026 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Соп`яненко О.Ю. (суддя-доповідач), судді: Мартинюк С.В., Фещенко Ю.В.
Процесуальний хід розгляду справи відображений у відповідних ухвалах Центрального апеляційного господарського суду.
Хронологія надходження інших процесуальних документів до суду.
19.03.2026 до Центрального апеляційного господарського суду від Позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення – без змін.
23.04.2026 в судовому засіданні заслухали представників сторін та оголосили перерву до 14.05.2026 о 17:15. 
В судове засідання 14.05.2026 з`явилися представники позивача та відповідача. 
Колегія суддів у судовому засіданні 14.05.2026 оголосила скорочену (вступну та резолютивну частини) постанову.

5. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

12.09.2022 між Національним науковим центром «Харківський фізико-технічний інститут» (далі - Виконавець) та Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» (далі - Замовник) укладений договір про надання послуг № 172/22/48-121-04-22-11291 (далі - Договір).
Відповідно до пункту 1.1. Договору, за даним договором Виконавець приймає на себе зобов`язання надати Замовнику наступні послуги: ДК 021:2015-71330000-0 Інженерні послуги (послуга: «Розробка звіту з підтвердження виконання проектних критеріїв для енергоблока № 3 ВП ЗАЕС»).
Згідно із пунктом 2.1. Договору вартість послуг за цим договором визначається протоколом узгодження договірної ціни (невід`ємний додаток № 1 до Договору) складає: 334 026,42 грн, крім того ПДВ 66 805,28 грн, разом 400 831,70 грн.
Пунктом 2.2. Договору визначено, що оплата наданих послуг за договором здійснюється наступним чином: аванс в розмірі 75 000,00 грн без ПДВ, крім того ПДВ - 15 000,00 грн, разом - 90 000,00 грн протягом 10 робочих днів після підписання даного договору. Остаточна оплата в сумі 259 026,42 грн, крім того, ПДВ 51 805,28 грн, разом - 310 831,70 грн буде проводитись протягом 60 календарних днів від дати підписання обома сторонами акта здачі-приймання наданих послуг, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця.
У відповідності до пункту 3.1. Договору Виконавець зобов`язується надати послуги в строк: серпень-вересень 2022 року, згідно з календарним планом (невід`ємний додаток № 2 до Договору). 
Сторони встановили, що умови даного договору застосовуються до взаємовідносин між ними, які виникли до його укладання (згідно пункту 3 статті 631 Цивільного кодексу України), а саме з 16.08.2022 (пункт 3.2. Договору).
Згідно із пунктом 4.1. Договору приймання та оцінка наданих послуг здійснюється у відповідності з пунктом А.4 Технічної специфікації (невід`ємний додаток № 2 до Договору).
Відповідно до пункту 4.2. Договору технічний звіт розробляється Виконавцем та направляється Замовнику в обсязі згідно з пунктом А.5 Технічної специфікації (невід`ємний додаток № 2 до Договору).
Пунктом 4.3. Договору визначено, що при завершенні надання послуг Виконавець представляє Замовнику документи у відповідності з пунктом А.5.4 Технічної специфікації (невід`ємний додаток № 2 до Договору) та акта здачі-приймання наданих послуг у 4-х примірниках для оформлення.
Замовник протягом 10 днів від дня одержання акта здачі-приймання наданих послуг зобов`язаний відправити його Виконавцеві оформлений зі своєї сторони або мотивовану відмову від приймання результатів послуг (пункт 4.4. Договору).
У відповідності до пункту 5.1. Договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність відповідно до діючого законодавства України.
Згідно із пунктом 6.2. Договору Виконавець зобов`язується, зокрема: забезпечити надання послуг відповідно до умов договору, діючих норм та персоналом відповідної кваліфікації (підпункт 6.2.1.); вчасно здати Замовнику послуги за актом здачі-приймання наданих послуг (підпункт 6.2.2.).
Підпунктом 6.3.1. пункту 6.3. Договору визначено, що Замовник зобов`язується здійснювати оплату наданих послуг на умовах даного договору.
Відповідно до підпункту 9.1. - 9.3. Договору всі спори, які можуть виникати з даного договору, сторони спробують вирішити угодою (пункт 9.1.). Досудовий порядок врегулювання спорів між сторонами є обов`язковим (пункт 9.2.). Якщо сторони не дійдуть згоди при розгляді спору, спір передається на вирішення у відповідний господарський суд за місцем знаходження відповідача (пункт 9.3.).
Договір вважається укладеним з моменту підписання сторонами і діє до 31.12.2022 (пункт 11.1. Договору).
30.09.2022 між Національним науковим центром «Харківський фізико-технічний інститут» (Підрядником) та Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» (Замовником) укладений та підписаний акт № 1 по договору № 172/22/48-121-04-22-11291 від 12.09.2022, тема: «Розробка звіту з підтвердження виконання проектних критеріїв для енергоблока № 3 ВП ЗАЕС» ДК 021:2015-71330000-0 Інженерні послуги, про те, що надані за договором послуги задовольняють умовам Договору № 172/22/48-121-04-22-11291 від 12.09.2022, відповідають вимогам Замовника та надані в повному обсязі. Стислий зміст виконаних робіт: підготовлено технічний звіт «Підтвердження виконання проектних критеріїв для 34-го паливного завантаження енергоблоку № 3 ЗАЕС», № 12-3-678, реакція 0. Договірна ціна виконаних робіт - 334 026,42 грн, крім того ПДВ (20 %) – 66 805,28 грн, всього - 400 831,70 грн. Загальна сума авансу, перерахованого за виконані роботи, склала: 0,00 грн. Належить до перерахування - 400 831,70 грн, у т.ч. ПДВ (20 %) - 66 805,28 грн.
Згідно із банківською випискою Позивача за період 01.11.2022, ДП «НАЕК «Енергоатом» сплатив (перерахував) кошти позивачу у розмірі 90 000,00 грн з призначенням платежу: «Розробка звіту для енергоблока № 3. Договір № 172/22/48-121-04-22-11291 від 12.09.22». 
Відповідно до акту звіряння взаємних розрахунків за період січень-березень 2023 року між Позивачем та Відповідачем, який підписано та скріплено печатками обох сторін, у останнього обліковується заборгованість перед Позивачем на загальну суму 621 663,40 грн, у т.ч. заборгованість за договором про надання послуг від 12.09.2022 № 172/22/48-121-04-22-11291 у розмірі 310 831,70 грн.
Листами від 25.04.2023 № 12-00/07-36вс, від 25.09.2023 № 12-00/07-92вс-775вс, від 06.12.2023 № 12-00/07-115вс, від 10.06.2025 № 12-00/07-55вс-640вс, від 10.06.2025 № 12-00/07-56вс-641вс та від 03.10.2025 № 12-00/07-91вс-1106вс, ННЦ «ХФТІ» пропонувало Відповідачу погасити заборгованість у розмірі 621 663,40 грн, у т.ч. заборгованість за Договором про надання послуг від 12.09.2022 № 172/22/48-121-04-22-11291 у розмірі 310 831,70 грн.
Листами від 30.06.2025 № 21-5398/42-вих та від 16.10.2025 № 21-8729/28-вих, АТ «НАЕК «Енергоатом» в особі філії «ВП «ЗАЕС» АТ «НАЕК «Енергоатом» повідомило ННЦ «ХФТІ» що з 24.02.2022 Відповідачу перешкоджає належному виконанню своїх обов`язків щодо погашення кредиторських зобов`язань введення в Україні режиму воєнного стану та настання виняткових обставин в зв`язку з цим. Винятковими обставинами, зокрема, є: воєнний стан, окупація Енергодарської територіальної громади, на якій розташована філія «ВП «ЗАЕС» АТ «НАЕК «Енергоатом», зупинення її роботи та інше. Через втрату промислового майданчику Запорізької АЕС, яка генерувала 43 % встановленої потужності всіх АЕС АТ «НАЕК «Енергоатом», у енергосистемі України наявний дефіцит електроенергії. В умовах постійних обстрілів критичної інфраструктури, в т.ч. підприємств генерації та розподілу електричної енергії, критично важливою є здатність атомної енергетики стабільно та надійно виконувати роботу з генерації електричної енергії. Питання забезпечення безпеки є приорітетним над економічними, технічними, науковими та іншими цілями діяльності АТ «НАЕК «Енергоатом». А тому, відповідно, наявні ресурси, в т.ч. грошові кошти, АТ «НАЕК «Енергоатом» вимушено спрямувати в першу чергу на задоволення потреб безпеки експлуатації АЕС. У разі покращення ситуації, кредиторська заборгованість філії «ВП «ЗАЕС» АТ «НАЕК «Енергоатом» буде погашена. 

6. Оцінка апеляційним господарським судом аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, погоджується з правовим обґрунтуванням та висновками Господарського суду Запорізької області з огляду на наступне.
Частинами 1-4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. 
Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно із статтею 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (стаття 78 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Положеннями статей 11, 509 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цивільними актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення зобов`язання (правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку), зокрема, є договори та інші правочини. 
Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання (стаття 901 Цивільного кодексу України).
Згідно із частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Укладений між Національним науковим центром «Харківський фізико-технічний інститут» та Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» договір від 12.09.2022 про надання послуг № 172/22/48-121-04-22-11291 підписаний повноважними представниками сторін, відповідає вимогам, передбаченим ст. ст. 628, 639, 901 ЦК України щодо змісту та форми договору, не розірваний сторонами та не визнаний недійсним в судовому порядку. 
Факт надання послуг за договором підтверджується Актом № 1 від 30.09.2022 . 
Пунктом 2.1. Договору передбачено, що загальна сума договору - 400 831,70 грн. 
Пунктом 2.2. Договору визначено, що оплата наданих послуг за договором здійснюється наступним чином: аванс в розмірі 75 000,00 грн без ПДВ, крім того ПДВ - 15 000,00 грн, разом - 90 000,00 грн протягом 10 робочих днів після підписання даного договору. Остаточна оплата в сумі 259 026,42 грн, крім того ПДВ 51 805,28 грн, разом - 310 831,70 грн буде проводитись протягом 60 календарних днів від дати підписання обома сторонами акта здачі-приймання наданих послуг, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця.
Відповідач свої зобов`язання щодо повної оплати наданих Позивачем послуг за Договором виконав лише частково, сплативши 90 000,00 грн, що підтверджується банківською випискою Позивача від 01.11.2022.
Унаслідок неналежного виконання Відповідачем умов Договору про надання послуг від 12.09.2022 № 172/22/48-121-04-22-11291 за ним утворилась заборгованість перед Позивачем у розмірі 310 831,70 грн.
Будь-які належні та допустимі докази, які б спростовували наявність зазначеної заборгованості, у матеріалах справи відсутні, а Відповідачем не надані.
Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України). 
Враховуючи наведені обставини, а також те, що Відповідач не заперечив факту надання Позивачем послуг за Договором про надання послуг від 12.09.2022 № 172/22/48-121-04-22-11291 на загальну суму 400 831,70 грн, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог у частині стягнення з Відповідача основної заборгованості у розмірі 310 831,70 грн. У зв`язку з цим Позов у зазначеній частині судом задоволений.
Окрім суми основного боргу, Позивач просив стягнути з Відповідача 84 436,18 грн інфляційних втрат, нарахованих за період з грудня 2022 року по жовтень 2025 року, а також 28 025,95 грн 3 % річних, нарахованих за період з 30.11.2022 по 01.12.2025.
Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлено інший розмір відсотків.
Отже, правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплати гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основною боргу, а й інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.
Відтак, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Таким чином, порушення відповідачем грошового зобов`язання тягне за собою наслідки, передбачені частиною 2 статті 625 ЦК України.
Граничний строк оплати за надані послуги за Договором про надання послуг від 12.09.2022 № 172/22/48-121-04-22-11291 становив 29.11.2022 (30.09.2022 (дата надання послуг згідно акту від 30.09.2022 № 1) + 60 днів (відповідно до пункту 2.2. Договору), а тому прострочка виконання заборгованості розпочинається з 30.11.2022.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо розрахунку 3 відсотків річних, а також періоду його нарахування, позивачем розрахунок здійснено правильно. Таким чином, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню сума 28 025,95 грн - 3 % річних.
Аналогічно, перевіривши розрахунок індексу інфляції (інфляційних втрат) та період його нарахування, суд апеляційної інстанції погоджується з правильністю наданого Позивачем та прийнятого судом першої інстанції розрахунку. Отже, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню 84 436,18 грн індексу інфляції (інфляційних втрат).
Щодо зменшення розміру процентів річних колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми (подібні правові висновки сформульовані, зокрема, у постановах від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13.11.2019 у справі № 922/3095/18, від 18.03.2020 у справі №902/417/18, від 19.07.2023 у справі № 910/16820/21).
Аналізуючи правову природу правовідносин, які виникають на підставі положень ст. 625 Цивільного кодексу України, Велика Палата Верховного Суду у постановах від 05.07.2019 у справі № 905/600/18, від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19, від 19.07.2023 у справі № 910/16820/21, зробила висновок про те, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та трьох процентів річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.
Отже, три проценти річних та інфляційні втрати, передбачені ст. 625 ЦК України (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) - це законодавчо встановлений та мінімальний розмір, на які може розраховувати кредитор у разі неналежного виконання зобов`язання боржником, який не підлягає зменшенню судом (постанова Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2025 у справі № 903/602/24).
Позивачем доведено обґрунтованість та правомірність заявлених позовних вимог.
Відповідач не спростував доводів Позивача щодо порушення Відповідачем строку виконання грошових зобов`язань.
Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо безпідставності твердження Відповідача про те, що:
- оскільки Відповідач належить до державного сектору економіки, неможливість своєчасного виконання ним грошового зобов`язання за договором у справі викликана об`єктивними негативними чинниками, що не залежать від волі Відповідача, доводять відсутність вини в діях цього учасника договірних відносин та виключають підставу відповідальності за порушення грошового зобов`язання;
- на думку Відповідача Договір про надання послуг від 12.09.2022 № 172/22/48-121-04-22-11291 в силу частини 2 статті 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є нікчемним. 
Колегія суддів зауважує, що відповідачем залишено поза увагою ту обставину, що вказаний договір, виходячи із його змісту, підписаний уповноваженими особами сторін договору в місті Харкові 12.09.2022, тобто на підконтрольній державі Україна території та після спливу більше ніж 6 місяців від дати введення в Україні воєнного стану через військове вторгнення російської федерації на територію України та тимчасову окупацію території Запорізької області (у т.ч. міста Енергодар).
Слід зазначити, що Відповідачем у даній справі є саме юридична особа - Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (код ЄДРПОУ 24584661, місцезнаходження: м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, 01032), яка діє через філію «Відокремлений підрозділ «Запорізька атомна електрична станція» (код ЄДРПОУ 19355964), а не безпосередньо зазначена філія, яка не є окремою юридичною особою.
Судом встановлено, що обставини щодо території виконання договору, а також питання переміщення товарів, робіт чи послуг між тимчасово окупованою територією та іншою територією України не мають правового значення для вирішення даного спору та не впливають на оцінку спірних правовідносин. Відтак, відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин положень статей 13 та 13-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».
Договір про надання послуг від 12.09.2022 № 172/22/48-121-04-22-11291 виконувався виключно на підставі документів та матеріалів, наданих замовником (Відповідачем) Позивачу відповідно до Технічної специфікації, яка є невід`ємним додатком № 2 до Договору.
Твердження Відповідача не спростовують факт невиконання ним умов зазначеного Договору та не звільняють АТ «НАЕК «Енергоатом» у особі філії «ВП «ЗАЕС» АТ «НАЕК «Енергоатом» від відповідальності за неповне виконання зобов`язань за цим Договором.

7. Висновки апеляційного господарського суду за результатами перегляду рішення суду.

Апеляційний господарський суд, здійснивши апеляційний перегляд справи у межах доводів апеляційної скарги, відповідно до вимог статті 269 Господарського процесуального кодексу України дійшов висновку про відсутність порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Запорізької області – таким, що підлягає залишенню без змін.

8. Розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає і підстав для скасування оскаржуваного судового рішення не вбачається, судові витрати відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта. 

З підстав наведеного та керуючись статями 129, 240, 269-271, 275, 276, 280, 281-282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на рішення Господарського суду Запорізької області від 09.02.2026 у справі № 908/3655/25 - залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Запорізької області від 09.02.2026 у справі № 908/3655/25 - залишити без змін.
3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на скаржника. 
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України. 

Повна постанова складена – 29.05.2026.

Головуючий суддя О.Ю. Соп`яненко 

Суддя С.В. Мартинюк 

Суддя Ю.В. Фещенко