Справа № 504/503/26 
Номер провадження 2/504/2543/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.05.2026	с-ще Доброслав 	

Доброславський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Вінської Н.В.,
секретаря Коцар А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні смт. Доброслав цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття арешту,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просила скасувати арешт з нерухомого майна, а саме 1/12 частину житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, Березівський (Комінтернівський, Лиманський) район, зареєстрований 26.06.2012 р. за №12664183 реєстратором: Одеська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на накладений відповідно до постанови №26875151 від 26.06.2012 р. Комінтернівським РУЮ ВДВС Одеської області.
Свої вимоги, позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в віці 49 років помер батько позивача батько - ОСОБА_3 . Після смерті батька відкрилась спадщина на 1/12 частину житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 4,8428 га., розташовану за адресою: Одеська обл., Березівський (колишній Лиманський) район, Сербківська сільська рада, кадастровий номер 5122785500:01:001:0080). 
З приводу прийняття спадщини, що залишилась після смерті батька позивач звернувся до Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одеса, де відносно майна ОСОБА_3 відкрито спадкову справу за № 251 Б/2022.
19.02.2022 р. ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 4,8428 га., розташовану за адресою : Одеська область, Березівський (колишній Лиманський район) .
В той же час на належну батьку частину будинку, розташованого в АДРЕСА_1 позивач свідоцтво про право на спадщину за законом не отримав, так як з`ясувалось, що постановою АВ №353525 від 29.05.2008 року Комінтернівським ВДВС Одеської області накладено арешт на частину будинку, так як спадкодавець мав заборгованість по аліментам на утримання позивача, реєстраційний номер обтяження 12664183, згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Через наявність цього обтяження позивач не позбавлений можливості отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно,.
Ухвалою Доброславського районного суду Одеської області від 09.02.2026 року відкрито провадження у справі.
Позивач ОСОБА_1 та її представник у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву якою позовні вимоги підтримали та просили суд зняти арешт із нерухомого майна.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність не заперечуючи проти задоволення позовних вимог.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 14.10.2008 року Лиманською районною державною нотаріальною конторою Одеської області на підставі постанови АВ №353525 від 29.05.2008 року виданої , Комінтернівським УЮ ВДВС Одеської області будинок за № 8069599 зареєстровано обтяження на 1/12 частину будинку за адресою: АДРЕСА_1 яка належала ОСОБА_3 .
26.06.2012 року Одеська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови №26875151 від 26.06.2012 року виданої Комінтернівським ВДВС Одеської області будинок за № 12664183 зареєстровано обтяження на 1/12 частину будинку за адресою: АДРЕСА_1 яка належала ОСОБА_3 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 14.01.2022 року.
Позивач ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_3 , а отже і спадкоємцем першої черги, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 17 березня 1994 року.
Позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті батька, про що свідчить надано до суду копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.12.2022 року виданого ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 спадкова справа №251Б/2022.
У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Як передбачено ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Частиною 2 статті 1223 ЦК України регламентовано, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 1 ст. 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Спадкування за законом відбувається у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини. При вирішенні питання спадкування за законом, враховуються такі юридичні факти, як: родинні стосунки (кровна спорідненість), шлюбні відносини, усиновлення (удочеріння), перебування на утриманні спадкодавця. Центральним субінститутом спадкування за законом є інститут черговості, який полягає в тому, що за загальним правилом кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування за відсутності бодай одного спадкоємця попередньої черги, обумовленого різними причинами: фізичною відсутністю, усуненням від права на спадкування, неприйняттям спадщини або відмовою від прийняття спадщини.
Згідно положення статті 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене законом коло осіб з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві та розрахунку, що він залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення.
Системне тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень книги 6 Цивільного кодексу України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як «одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) та «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом». «Одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) стосується другої - п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини.
Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
На підставі наведеного суд приходить висновку, що на даний час виконавче провадження знищене. Наявний арешт порушує права позивача, так як він не має можливості реалізувати свої права, та прийняти спадщину після померлого батька.
Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно п. 6 ч. 4 ст.59Закону України «Про виконавче провадження» зняття арешту з майна органом державної виконавчої служби можливе в разі отримання державним виконавцем рішення суду про скасування заходів забезпечення позову, раніше застосованих судом у відношенні даного майна.
Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішення, встановлених цим Законом, не упереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження та їх клопотання.
Згідно вказаного Закону України державний виконавець зобов`язаний використовувати наданні йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.
У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, він знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.
Тобто, законодавець пов`язує можливість звернення особи з даним позовом у разі порушення права власності на майно, на яке накладено арешт.
За правилами ст.57Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.
На час розгляду справи виконавчих проваджень по відношенню до ОСОБА_3 у ДВС не перебувають відомості про відкриті виконавчі провадження відсутні в Автоматизованій системі виконавчого провадження (https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors), що вказує на незаконність перебування майна під арештом, однак унеможливлює звільнення майна з-під арешту у позасудовому порядку. Доказів протилежного суду сторонами не надано.
Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність накладеного арешту на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право не може, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його прав шляхом скасування такого арешту, а відтак і про задоволення позову у повному обсязі.
Керуючись, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 141, 258-259, 263-265, 353-354 ЦПК України, суд -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги представника ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття арешту,- задовольнити.
Скасувати арешт нерухомого майна, накладений відповідно до постанови №26875151 від 26.06.2012 року виданої Комінтернівським ВДВС Одеської області на 1/12 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який було зареєстровано 26.06.2012 року за №12664183 Одеською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Вінська Н. В.