П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/5951/23-а 
Головуючий у 1-й інстанції: Григораш Віталій Олександрович 
Суддя-доповідач: Боровицький О. А. 
29 червня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Боровицького О. А. 
суддів: Шидловського В.Б.  Курка О. П. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 травня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з заявою в порядку статей 382 та 383 КАС України, в якій просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, вчинені при виконанні рішення суду у справі №600/5951/23-а;
- зобов`язати відповідача усунути порушення та здійснювати виплату пенсії без обмеження максимальним розміром;
- зобов`язати відповідача провести виплату недоотриманих сум пенсії;
- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду;
- зобов`язати відповідача подати суду звіт про виконання рішення суду.
Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 травня 2026 року заяву ОСОБА_1 подану в порядку ст. 382, 383 КАС України - повернути заявнику без розгляду.
Не погоджуючись з даною ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким справу направити для продовження розгляду.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Повертаючи заяву позивачу без розгляду суд першої інстанції зробив висновок, що позивач мав реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав на виплату пенсії з дати набрання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 31.10.2023 у справі № 600/5951/23-а законної сили (09.01.2024). Однак, заява надійшла до суду 11.05.2026, тобто з пропущенням 10-ти денного строку, передбаченого статтею 383 КАС України. Наведені обставини свідчить про невідповідність поданої заяви вимогам встановленим частиною 4 ст. 383 КАС України, що в силу ч. 5 ст. 383 КАС України є окремою підставою для її повернення. З огляду на встановлені недоліки форми та змісту заява ОСОБА_1 підлягає поверненню заявнику.
Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції враховуючи наступне.
Розділом IV КАС України врегульовано окремі процесуальні питання, пов`язані з виконанням судового рішення, а нормами статей 382-383 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах:
- зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення та, за наслідками розгляду даного звіту, як можливий варіант - накладення штрафу (ч. 2 ст. 382 КАС України);
- визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання рішення суду (ст. 383 КАС України).
Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Встановлення цього способу судового контролю за виконанням рішення суду може мати місце за ініціативою суду або за клопотанням позивача поданим як до ухвалення рішення у справі, так і після ухвалення на стадії його виконання.
Спеціальних вимог до змісту заяви поданої в порядку ст. 382 КАС України процесуальний закон не містить, що обумовлює застосування загальних вимог до форми та змісту письмової заяви (клопотання), що передбачені ст. 167 КАС України.
Натомість ч. 2 ст. 383 КАС України передбачає чіткі вимоги до змісту заяви про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача на виконання рішення суду.
Строків для подання заяви на підставі ст. 382 КАС України Кодексом не встановлено, а тому, виходячи з мети здійснення судового контролю, така заява може бути подана на стадії виконання рішення суду.
У свою чергу статтею 383 КАС України передбачено, що заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду (ч. 4 ст. 383 КАС України). При цьому, процесуальним наслідком недотримання встановленого процесуальним законом строку для подання заяви є її повернення заявнику.
Крім того, і судові рішення, які приймаються за результатом розгляду питань передбачених ст. 382 та 383 КАС України, є різними. Зокрема, розглядаючи заяву в порядку ст. 382 КАС України, суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду та за наслідком оцінки звіту ухвалити рішення про прийняття звіту, накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень або встановлення нового строку для подання звіту.
За результатом розгляду заяви в порядку ст. 383 КАС України суд приймає рішення про залишення її без задоволення або постановляє окрему ухвалу на підставі ст. 249 КАС України.
Узагальнюючи вказане, суд доходить висновку, що встановлення статтями 382-383 Кодексу адміністративного судочинства України різних способів судового контролю за виконанням рішень судів зумовлює і різні процесуальні форми реалізації позивачем права на ініціювання того чи іншого способу судового контролю.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 31.10.2023 у справі №600/5951/23-а, яке набрало законної сили 09.01.2024, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо обмеження пенсії максимальним розміром з 01.03.2022 та зобов`язано провести з 01.03.2022 перерахунок та виплату пенсії без її обмеження максимальним розміром. 
На виконання рішення суду було видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження №74124745. Після набрання рішенням законної сили відповідач здійснив перерахунок пенсії, а виконавче провадження перебувало на виконанні в органах державної виконавчої служби. 
Отже, станом на 09.01.2024 у позивача були відсутні підстави вважати, що рішення суду не виконується або що його права порушуються при виконанні судового рішення. 
Після проведення індексацій Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно застосувало обмеження пенсії позивача максимальним розміром. Станом на травень 2026 року:
- розрахунковий розмір моєї пенсії становив 28840.18 грн;
- фактична виплата пенсії здійснювалася у сумі 25950,00 грн. 
Таким чином, незважаючи на рішення суду та виконавчий лист, відповідач повторно застосував обмеження максимальним розміром пенсії. 
З метою з`ясування підстав такого обмеження 14.04.2026 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із відповідною заявою.
Відповідно до відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 27.04.2026 позивачу стало відомо, що відповідач фактично повторно застосовує максимальне обмеження пенсії після проведення індексацій та вважає такі дії правомірними. А тому, саме з цього моменту позивачу стало достеменно відомо про нові дії відповідача, вчинені при виконанні рішення суду, та про порушення його законних прав. 
Крім того, до суду із відповідною заявою позивач звернувся 06.05.2026, тобто в межах десятиденного строку, встановленого частиною 4 статті 383 КАС України. 
Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що суд першої інстанції помилково ототожнив дату набрання рішенням суду законної сили з датою виникнення порушення прав позивача при виконанні рішення суду. 
Положення частини 4 статті 383 КАС України пов`язують початок перебігу строку не з датою ухвалення або набрання законної сили рішенням суду, а саме з моментом, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про нові протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень при виконанні судового рішення. 
Враховуючи зазначене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції передчасно прийнято рішення про повернення заявнику без розгляду, а тому ухвала підлягає скасуванню з направленням до суду першої інстанції для продовження розгляду.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала про повернення позовної заяви винесена судом першої інстанції необґрунтовано, тому відповідно до ст. 320 КАС України підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 травня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії скасувати.
Справу направити до Чернівецького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Боровицький О. А.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Шидловський В.Б.    Курко О. П.