Кримінальне провадження №629/4855/26
Номер провадження 1-кп/629/291/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2026 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: 
головуючого - судді – ОСОБА_1 , 
за участю секретаря – ОСОБА_2 , 
прокурора – ОСОБА_3 , 
обвинуваченого – ОСОБА_4 , 
потерпілої – ОСОБА_5 , 
провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова, судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка Донецької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, військовозобов`язаного, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, суд 
ВСТАНОВИВ:

24.03.2026 у період часу з 14:00 до 14:30 годин, ОСОБА_4 перебував на зупинці маршрутних таксі «Маяк», розташованої поблизу будинку 28 на 1 мікрорайоні м. Лозова Харківської області, де на асфальті побачив банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що емітована на ім`я ОСОБА_5 , на якій маркером написано пін-код доступу до вище вказаної картки.
Після чого, у ОСОБА_4 виник умисел на привласнення офіційного документу – банківської картки потерпілої ОСОБА_5 з корисливих мотивів. 
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою використання вищевказаної банківської картки для подальшого таємного викрадення грошових коштів з банківського рахунку на ім`я ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу. 
Далі, ОСОБА_4 упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, привласнив банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка має рахунок № НОМЕР_2 , що видана на ім`я ОСОБА_5 , яка відповідно до Постанови Правління Національного банку України № 492 від 12.11.2003 року «Про затвердження Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах» являються офіційними документами.
У подальшому ОСОБА_4 зберігав банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка має рахунок № НОМЕР_2 , що видана на ім`я ОСОБА_5 при собі та за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим привласнив вище вказану банківську картку з корисливих мотивів, а саме з метою зняття з неї грошових коштів та їх викрадення.
Далі, 25 березня 2024 у період часу з 08:39 по 09:20, ОСОБА_4 використовуючи банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка має рахунок № НОМЕР_2 , що видана на ім`я ОСОБА_5 зняв грошові кошти готівкою в сумі 16000 гривень шляхом використання банківського терміналу, та розрахувався карткою в магазині за купівлю товарів на суму 153 гривні 32 копійки.
Після чого, 26.03.2026 в денний час доби, ОСОБА_4 перебуваючи поблизу Центрального ринку, за адресою: Харківська область м. Лозова вул. Благовіщенська, 14, де шляхом застосування фізичної сили, умисно знищів вище вказану банківську картку.
Крім того, 24.03.2026 у період часу з 14:00 до 14:30 годин, ОСОБА_4 перебував на зупинці маршрутних таксі «Маяк», розташованої поблизу будинку 28 на 1 мікрорайоні м. Лозова Харківської області, де на асфальті побачив банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що емітована на ім`я ОСОБА_5 , на якій маркером написано пін-код доступу до вище вказаної картки.
У подальшому ОСОБА_4 взяв та зберігав банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка має рахунок № НОМЕР_2 , що емітована на ім`я ОСОБА_5 при собі та за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим присвоївши вище вказану банківську картку з корисливих мотивів, а саме з метою зняття з неї грошових коштів та обернення їх на свою користь.
Далі, 25 березня 2025 близько 08:00 години у ОСОБА_4 виник єдиний умисел на таємне викрадення грошових коштів з банківської картки потерпілої ОСОБА_5 шляхом зняття готівки та здійснення розрахунку карткою за придбання товарів у магазині.
Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілій і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, достовірно знаючи про те, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан на всій території України, дію якого продовжено, ОСОБА_4 у період часу з 08:39 по 09:20 25.03.2026 шляхом зняття готівки в банкоматах: АТ КБ «ПриватБанк», розташованих за адресами: Харківська область, м. Лозова, 2 мікрорайон, будинок 16 та Харківська область, м. Лозова, 1 мікрорайон, будинок 22, здійснивши сім транзакцій зняття готівки на загальну суму 16000 гривень та розрахунку за придбання товарів у магазині «Продукти 221» ТОВ «АТБ-маркет», розташованого за адресою: Харківська область, м. Лозова, 4 мікрорайон, будинок 44-А на суму 153 гривні 23 копійки, використовуючи банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що видана на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та є засобом доступу до банківського рахунку потерпілої « НОМЕР_2 », тим самим таємно, шляхом вільного доступу, викрав грошові кошти ОСОБА_5 на загальну суму 16153 гривень 23 копійки.
У подальшому ОСОБА_4 , викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 майнову шкоду у сумі 16153 гривні 23 копійки.
Обвинувачений ОСОБА_4 допитаний у судовому засіданні, свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, підтвердивши факт вчинених ним кримінальних правопорушень, пояснивши час, спосіб та обставини, за яких він вчинив кримінальні правопорушення, підтвердивши характер та механізм своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому, просив суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений визнав свою вину в повному обсязі, а також те, що ним не оскаржуються фактичні обставини кримінального провадження, які зазначені в обвинувальному акті, обвинувачений вірно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів по кримінальному провадженню, у суду відсутні сумніви в добровільності та істинності позиції обвинуваченого, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд обмежив дослідження доказів по кримінальному провадженню, обмежившись допитом обвинуваченого, та вивченням його особистості, та визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин які ніким не оскаржуються. 
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає вина ОСОБА_4 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях доведена.
Таким чином дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.357 КК України – тобто привласнення та знищення офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів, та за ч.4 ст.185 КК України – тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
При вивченні особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він є громадянином України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.
При призначенні та визначенні виду покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує те, що він вчинив кримінальний проступок та тяжкий злочин, згідно ч. 2, 5 ст.12 КК України.
Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд вважає його щире каяття в скоєному та добровільне відшкодування завданого збитку.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не вставнолено.
З урахуванням викладеного, тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, даних про особу обвинуваченого, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, та відсутністю обставин, які обтяжують покарання, думки потерпілої, яка в судовому засіданні, повідомила, що шкода їй повністю відшкодована та вона не має претензій до обвинуваченого, підтримала позицію прокурора про призначення покарання з іспитовим строком, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування призначеного покарання, застосувавши ст. 75 КК України, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, та вважає, що таке покарання буде справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Підстави для застосування до обвинуваченого ст.69 КК України, у суду відсутні.
На підставі ст. 70 ч.1 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з того, що одному дню позбавлення волі відповідають, два дні пробаційного нагляду.
Цивільний позов не заявлявся.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд - 

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання 
- за ч.1 ст.357 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік;
- за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`яти) років.
На підставі ч. 1 ст.70, ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю скоєних кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити до відбуття ОСОБА_4 у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком в 1 рік 6 місяців.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 залишити раніше обраний - у вигляді особистого зобов`язання, до набрання вироком законної сили.
Речові докази по кримінальному провадженню: оптичний носій інформації CD-R диск з відеофайлом з камери відеоспостереження; оптичний носій інформації DVD-R диск з відеофайлами камер відеоспостереження встановлених в магазині ТОВ «АТБ-маркет»; CD-R диск з інформацією в електронному вигляді про рух грошових коштів по банківській картці потерпілої, кі знаходяться в матеріалах кримінального провадження – залишити в матеріалах кримінального провадження. Грошові коши на загальну суму 13000 (тринадцять тисяч) гривень, з яких 16 купюр були номіналом по 500 гривень кожна, 25 купюр були номіналом по 200 гривень кожна, які були передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 – залишити в розпорядженні останньої. 
На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя         ОСОБА_6