УХВАЛА

08 червня 2026 року
м. Київ

справа № 727/13236/25
провадження № 61-6337ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Калараша А. А. (суддя-доповідач), Грушицького А.І., Петрова Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 04 лютого 2026 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 08 квітня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю 
«МС Імперіал Буд» про захист прав споживача шляхом стягнення пені за прострочення виконання договірних зобов`язань повернення забезпечувального платежу,

ВСТАНОВИВ:

1. У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь пенюза прострочення виконання договірних зобов`язань повернення забезпечувального платежу в розмірі 
91 647, 12 грн за період з 23 червня 2025 року по 13 жовтня 2025 року, а також всі судові витрати по справі.

2. Шевченківський районний суд міста Чернівці рішенням від 08 грудня 
2025 року позов задовольнив. Стягнув з ТОВ «МС Імперіал Буд» на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення виконання зобов`язань відповідно 
п.п 1-2, 10-11 попереднього договору №А_234 від 13 березня 2017 року в сумі 
91 647, 12 грн. Стягнув з ТОВ «МС Імперіал Буд» на користь держави судовий збір у розмірі 3 028 грн. Стягнув з ТОВ «МС Імперіал Буд» на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті послуг судового експерта Перепелюк С.М. в сумі 5 000 грн.

3. Чернівецький апеляційний суд ухвалою від 04 лютого 2026 року відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «МС Імперіал Буд» на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 08 грудня 2025 року.

4. Чернівецький апеляційний суд постановою від 08 квітня 2026 року апеляційну скаргу ТОВ «МС Імперіал Буд» задовольнив частково. Рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 08 грудня 2025 року скасував.
В позові ОСОБА_1 до ТОВ «МС Імперіал Буд» про стягнення пені відмовив. Стягнув з ОСОБА_1 судовий збір за подання до суду позовної заяви в сумі 1 211, 20 грн в дохід держави. Стягнув з ОСОБА_1 на користь 
ТОВ «МС Імперіал Буд» 1 816, 80 грн в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги.

5. 07 травня 2026 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 04 лютого 2026 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 08 квітня 2026 року.

6. Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов наступних висновків.

7. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

8. Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України
не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

9. Конституційний Суд України Рішенням від 22 листопада 2023 року
№ 10-р(II)/2023 визнав таким, що відповідає Конституції України
(є конституційним) пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

10. Згідно з частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом
на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

11. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» визначено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2026 року становить 3 328 гривень.

12. Предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення пені за прострочення виконання договірних зобов`язань повернення забезпечувального платежу.

13. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

14. Зі змісту оскаржуваного судового рішення встановлено, що ціна позову у вказаній справі становить 91 647, 12 грн, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 328*250=832 000 грн).

15. При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, судом касаційної інстанції не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

16. Особа, яка подає касаційну скаргу у малозначній справі зобов`язана надати докази та навести доводи на обґрунтування наявності обставин, що є підставою для допуску судових рішень у його справі до перегляду Верховним Судом, які визначені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

17. Касаційна скарга не містить обґрунтувань випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

18. Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства, які дали можливість дійти висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

19. Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судом у системі судоустрою України, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

20. Зазначене відповідає Рекомендаціям № R(95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

21. Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. 

22. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 
1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

23. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє
у відкритті касаційного провадження у справі, якщо: касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

24. Оскільки заявником подано касаційну скаргу на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, і наявність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, заявником не обґрунтовано, а судом не встановлено, тому у відкритті касаційного провадження суд відмовляє.

25. Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 04 лютого 
2026 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 08 квітня 2026 року.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді А. А. Калараш

А. І. Грушицький

Є. В. Петров