Справа № 650/2898/25
провадження № 2/650/1194/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2026 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області 
в складі: головуючого – Сікора О.О.,
за участю секретаря – Завістовської Л.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Велика Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Скадовського ліцею Чаплинської селищної ради Херсонської області про поновлення на роботі, третя особа - Чаплинська селищна військова адміністрація Каховського району Херсонської області,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2025 року представник позивача Харченко Д.М., діючи в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до Скадовського ліцею Чаплинської селищної ради Херсонської області про поновлення на роботі.
Представник позивача просить поновити ОСОБА_2 строк звернення до суду з позовом про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу; визнати незаконним та скасувати наказ № 26-к від 04 липня 2022 року «Про звільнення у зв`язку з виходом на пенсію»; поновити ОСОБА_2 на посаді вчителя початкових класів Скадовського ліцею Чаплинської селищної ради Херсонської області з 26 серпня 2022 року; стягнути зі Скадовського ліцею Чаплинської селищної ради Херсонської області на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26 серпня 2022 року по день ухвалення рішення суду.
Представник позивача зазначив, що у період з 01 вересня 1981 року по 04 липня 2022 року ОСОБА_2 працювала у Скадовському ліцеї Чаплинської селищної ради Херсонської області на посаді вчителя початкових класів.
24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на всій території України було введено воєнний стан. З початку повномасштабного вторгнення територія Херсонської області перебувала під ударами збройних сил рф, а російські військові перейшли адміністративний кордон Херсонської області з тимчасово окупованою Автономною Республікою Крим та розпочали окупацію регіону. На початку березня 2022 року збройні сили України втратили контроль над містом Херсоном, а російські війська окупували практично всю територію області.
Громадяни України, які залишилися на тимчасово окупованій території, не мали можливості безпечно виїхати з регіону, оскільки офіційних домовленостей про встановлення пунктів пропуску або «зелених коридорів» для виїзду на підконтрольну Україні територію не було. У зв`язку із загрозою для життя та здоров`я позивачка була вимушена виїхати з тимчасово окупованої території на підконтрольну Україні територію.
Після припинення отримання допомоги на проживання як внутрішньо переміщена особа позивачка, не маючи засобів до існування, у квітні 2025 року була вимушена повернутися до села Скадовка Чаплинського району Херсонської області.
Після повернення додому, 15 квітня 2025 року, ОСОБА_2 дізналася, що 04 липня 2022 року директор Скадовського ліцею видав наказ № 26-к про її звільнення з 25 серпня 2022 року у зв`язку з виходом на пенсію на підставі статті 38 КЗпП України.
Представник позивача вказав, що ОСОБА_2 жодних заяв про звільнення за власним бажанням не писала, керівництву навчального закладу таких заяв не подавала та наміру припиняти трудові відносини не мала. Її виїзд з тимчасово окупованої території був вимушеним і пов`язаним із загрозою безпеці, а також побоюванням переслідування з боку окупаційної влади.
У період роботи у Скадовському ліцеї позивачка понад десять років працювала вчителем української мови і літератури, тому, за доводами представника позивача, перебувала під особливим контролем і наглядом з боку окупаційної влади.
Представник позивача послався на те, що відповідно до частини першої статті 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, письмово попередивши про це роботодавця за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу, зокрема виходом на пенсію, роботодавець повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Отже, звільнення за статтею 38 КЗпП України можливе лише за наявності волевиявлення працівника, вираженого у письмовій заяві.
На думку сторони позивача, оскільки ОСОБА_2 заяви про звільнення не подавала, її звільнення проведене без законної підстави, а наказ № 26-к від 04 липня 2022 року «Про звільнення у зв`язку з виходом на пенсію» є незаконним та підлягає скасуванню.
Представник позивача також зазначив, що середній заробіток за час вимушеного прогулу підлягає стягненню з відповідача за період з 26 серпня 2022 року по день ухвалення рішення суду. У позові середній заробіток за період з 26 серпня 2022 року по 02 травня 2025 року розрахований у розмірі 211 926,32 грн, виходячи із 701 робочого дня та середньоденної заробітної плати 302,32 грн.
Відзив на позов не подано. Пояснень від третьої особи не подано.
Позивачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника. 
Представник відповідача Скадовського ліцею Чаплинської селищної ради Херсонської області у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки на його офіційну електронну адресу. Про поважні причини неявки представник відповідача суд не повідомив, відзиву на позовну заяву, заяв, клопотань або заперечень проти позову до суду не подав.
Представник третьої особи - Чаплинської селищної військової адміністрації Каховського району Херсонської області - у судове засідання не з`явився. Представник був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки до електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд». Будь-яких заяв, клопотань, пояснень щодо суті спору або повідомлень про причини неявки до суду не надійшло.
Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Згідно з частиною першою статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови його належного повідомлення про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання представника не направив, причин неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, а представник позивача не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд дійшов висновку про наявність передбачених статтею 280 ЦПК України підстав для заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
На підтвердження заявлених вимог представник позивача надав копію трудової книжки, копію наказу Скадовського ліцею Чаплинської селищної ради Херсонської області від 04 липня 2022 року № 26-к «Про звільнення у зв`язку з виходом на пенсію», а також інші письмові матеріали, долучені до позову.
З копії трудової книжки вбачається, що позивачка перебувала у трудових відносинах у сфері освіти та працювала на посаді вчителя. Разом з тим запис про її звільнення, на який посилається сторона позивача, внесено 26 серпня 2022 року. У цьому записі зазначено, що ОСОБА_1 звільнено з посади вчителя початкових класів за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію відповідно до статті 38 КЗпП України. У графі трудової книжки «На підставі чого внесено запис» зазначено наказ № 30-к від 26 серпня 2022 року по Скадовському ліцею Чаплинської селищної ради.
Водночас позивачка у цій справі просить визнати незаконним та скасувати інший наказ - наказ Скадовського ліцею Чаплинської селищної ради Херсонської області від 04 липня 2022 року № 26-к «Про звільнення у зв`язку з виходом на пенсію».
З копії наказу від 04 липня 2022 року № 26-к вбачається, що директор Скадовського ліцею Чаплинської селищної ради Херсонської області Добровольська Н.Є. наказала звільнити позивачку з посади вчителя початкових класів з 25 серпня 2022 року згідно зі статтею 38 КЗпП України. У тексті цього наказу підставою звільнення зазначено вихід на пенсію за віком та заяву вчителя ОСОБА_1 від 04 липня 2022 року, зареєстровану за № 06.
Отже, надані стороною позивача докази містять істотну розбіжність щодо акта роботодавця, на підставі якого фактично припинено трудові відносини. Позивачка оскаржує наказ № 26-к від 04 липня 2022 року, тоді як у трудовій книжці запис про звільнення внесено на підставі наказу № 30-к від 26 серпня 2022 року.
Наказ № 30-к від 26 серпня 2022 року до суду не надано. Вимог про визнання незаконним та скасування наказу № 30-к від 26 серпня 2022 року позивачка не заявила. Зміст цього наказу суду невідомий. Суд не має можливості встановити, які саме обставини були покладені роботодавцем в основу видання наказу № 30-к від 26 серпня 2022 року, чи дублював він наказ № 26-к від 04 липня 2022 року, чи змінював його, чи був окремим самостійним актом про звільнення.
За таких обставин суд не може ототожнити наказ № 26-к від 04 липня 2022 року з наказом № 30-к від 26 серпня 2022 року, зазначеним у трудовій книжці як підстава внесення запису про звільнення. Таке ототожнення ґрунтувалося б на припущенні, а судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд також враховує, що оригінали трудової книжки та наказу від 04 липня 2022 року № 26-к суду не надано. Подані до суду копії цих документів самі по собі не усувають наявної між ними розбіжності щодо номера і дати наказу, на підставі якого припинено трудові відносини.
З отриманої судом відповіді з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми доходів позивачки вбачається, що у відповідних відомостях наявні дані про отримання нею доходів від різних податкових агентів.
Так, у відомостях за попередні роки містяться окремі записи щодо отримання доходів від Скадовського ліцею, однак останні такі записи стосуються значно більш раннього періоду та не підтверджують безпосередньо отримання позивачкою заробітної плати саме від Скадовського ліцею Чаплинської селищної ради Херсонської області у 2021-2022 роках.
У 2021-2022 роках у відомостях Державного реєстру фізичних осіб - платників податків містяться записи про отримання позивачкою доходу з ознакою «101 - заробітна плата» від Фінансово-господарської групи. Зокрема, такі доходи відображені за окремі місяці 2021 року та за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень і серпень 2022 року. Водночас з цих відомостей не вбачається, що Фінансово-господарська група є структурним підрозділом Скадовського ліцею Чаплинської селищної ради Херсонської області, його бухгалтерською службою або податковим агентом, який здійснював виплату заробітної плати саме працівникам цього ліцею.
Представник позивача не надав суду доказів, які б пояснювали правовий статус Фінансово-господарської групи, її зв`язок зі Скадовським ліцеєм Чаплинської селищної ради Херсонської області та підстави виплати нею доходів позивачці у 2021-2022 роках.
Також у відомостях Державного реєстру фізичних осіб - платників податків містяться дані про отримання позивачкою інших доходів у 2022 році, зокрема від Приватного акціонерного товариства «Чаплинський МСЗ» та Запорізького Благодійного Фонду «Єдність за Майбутнє», а у 2024-2025 роках - соціальних виплат та благодійної допомоги. У 2025-2026 роках відображено отримання доходу з ознакою «101 - заробітна плата» від Дар`ївської сільської ради.
Сам по собі факт отримання позивачкою доходів від інших осіб не виключає можливості захисту трудового права у разі незаконного звільнення. Разом з тим ці відомості додатково підтверджують, що наданий стороною позивача розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу не ґрунтується на належних і достатніх вихідних даних щодо заробітку саме у відповідача.
Позивачка не надала суду довідку роботодавця про розмір заробітної плати за останні два календарні місяці роботи перед звільненням, табелі обліку робочого часу, тарифікаційні списки, штатний розпис, розрахункові листи, відомості про фактично відпрацьовані дні або інші докази, які б дозволили суду встановити розмір її середньоденного заробітку відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати.
Сторона позивача також не пояснила, чи отримувала позивачка доходи за період, за який просить стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, та не надала суду належних доказів, які б давали можливість перевірити заявлений розрахунок.
Вирішуючи спір, суд виходить з такого.
Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Згідно з частиною першою статті 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, письмово попередивши про це роботодавця за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу, зокрема виходом на пенсію, роботодавець повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.
Отже, звільнення працівника за статтею 38 КЗпП України є звільненням з ініціативи працівника та передбачає наявність його волевиявлення на припинення трудових відносин. Таке волевиявлення має бути виражене у відповідній заяві працівника.
Відповідно до статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Разом з тим для застосування зазначених наслідків суд повинен встановити сам факт незаконного звільнення позивачки саме тим актом роботодавця, який є предметом оскарження у справі, а також наявність правових підстав для поновлення її на попередній роботі.
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За змістом статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обов`язок доказування обставин, якими обґрунтовується позов, покладається на позивача.
Відповідно до статей 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги чи заперечення учасників справи. Суд бере до уваги лише належні, допустимі, достовірні та достатні докази.
Згідно зі статтею 95 ЦПК України письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо подано копію письмового доказу, суд може витребувати оригінал. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а подана копія викликає сумнів щодо відповідності оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
У цій справі відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, відзиву на позов не подав, доказів правомірності звільнення позивачки суду не надав, заяв чи клопотань до суду не направив.
Однак неподання відповідачем відзиву не звільняє позивачку від процесуального обов`язку довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу позову. Відсутність заперечень відповідача не означає автоматичного доведення позовних вимог та не усуває обов`язку суду перевірити, чи підтверджені ці вимоги належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.
Суд враховує, що позивачка заперечує факт подання заяви про звільнення за власним бажанням, а у матеріалах справи відсутня заява ОСОБА_1 від 04 липня 2022 року, на яку міститься посилання у наказі № 26-к від 04 липня 2022 року.
Разом з тим для вирішення заявленої вимоги недостатньо встановити лише відсутність у матеріалах справи заяви від 04 липня 2022 року. Позивачка повинна довести, що саме оскаржуваний наказ № 26-к від 04 липня 2022 року є тим актом, яким фактично припинено її трудові відносини і який спричинив порушення її трудових прав.
Натомість подана позивачкою копія трудової книжки містить інші відомості: запис про звільнення внесено 26 серпня 2022 року на підставі наказу № 30-к від 26 серпня 2022 року. Саме цей наказ зазначений у трудовій книжці як документ, на підставі якого внесено запис про звільнення.
Наказ № 30-к від 26 серпня 2022 року не надано суду і не є предметом оскарження у цій справі. Суд позбавлений можливості перевірити його зміст, підстави видання, співвідношення з наказом № 26-к від 04 липня 2022 року та правові наслідки для позивачки.
За таких обставин суд не може дійти висновку, що скасування наказу № 26-к від 04 липня 2022 року усуне правові наслідки звільнення позивачки, оскільки запис у трудовій книжці про її звільнення внесено на підставі іншого наказу - № 30-к від 26 серпня 2022 року.
Суд також не може вийти за межі заявлених позовних вимог та вирішувати питання про законність наказу № 30-к від 26 серпня 2022 року, оскільки така вимога позивачкою не заявлена, а сам наказ до матеріалів справи не долучений.
Таким чином, позивачкою не доведено належними і достатніми доказами, що саме наказ № 26-к від 04 липня 2022 року, який вона просить скасувати, є тим актом роботодавця, яким її фактично звільнено з роботи та на підставі якого внесено відповідний запис до трудової книжки.
Крім того, позивачкою не надано належних доказів, які б дозволяли беззаперечно встановити розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати середній заробіток визначається на підставі фактичних даних про заробітну плату працівника за відповідний розрахунковий період та кількість відпрацьованих днів. Отже, для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд повинен мати належні докази розміру заробітної плати та вихідні дані, необхідні для перевірки розрахунку.
Представник позивача у позовній заяві визначив середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26 серпня 2022 року по 02 травня 2025 року у розмірі 211 926,32 грн, виходячи із 701 робочого дня та середньоденної заробітної плати 302,32 грн. Однак матеріали справи не містять документів, які б підтверджували правильність визначення середньоденної заробітної плати у такому розмірі.
Надані суду та отримані судом відомості не містять достатніх даних для встановлення заробітної плати позивачки саме у Скадовському ліцеї Чаплинської селищної ради Херсонської області за останні два календарні місяці роботи перед звільненням. Відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків свідчать про отримання позивачкою у 2021-2022 роках заробітної плати від Фінансово-господарської групи, однак зв`язок цього податкового агента зі Скадовським ліцеєм Чаплинської селищної ради Херсонської області суду не підтверджено.
За таких умов суд позбавлений можливості перевірити заявлений розрахунок середнього заробітку, а тому вимога про його стягнення також є недоведеною.
Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачкою не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами незаконність саме оскаржуваного наказу № 26-к від 04 липня 2022 року як акта, яким фактично припинено її трудові відносини.
Наявність у матеріалах справи копії наказу № 26-к від 04 липня 2022 року не усуває істотної розбіжності з копією трудової книжки, в якій підставою звільнення зазначено наказ № 30-к від 26 серпня 2022 року. Позивачка не заявила вимоги про скасування наказу № 30-к від 26 серпня 2022 року, не надала його копію та не довела, що саме наказ № 26-к від 04 липня 2022 року був фактичною і юридичною підставою припинення трудових відносин.
Оскільки вимоги про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимоги про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, а незаконність належного акта звільнення у цій справі не доведена, підстави для задоволення позову відсутні.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_2 до Скадовського ліцею Чаплинської селищної ради Херсонської області про поновлення на роботі слід відмовити повністю.
Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, статтями 38, 235 КЗпП України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Скадовського ліцею Чаплинської селищної ради Херсонської області про поновлення на роботі, третя особа - Чаплинська селищна військова адміністрація Каховського району Херсонської області, - відмовити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте Великоолександрівським районним судом Херсонської області за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд або апеляційної скарги, якщо така заява чи скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом установлених ЦПК України строків не подано заяву про його перегляд або апеляційну скаргу, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 08 травня 2026 року.

Суддя:    __________________    О.О. Сікора