Справа №751/9622/25
Провадження №2/751/415/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2026 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого-судді Топіхи Р.М., 
за участю:
секретарів судового засідання Островської А.С., Ковальчук А.М.,

учасники справи:
позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 ,
представник позивача за первісним позовом – адвокат Черненок Г.І.
відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 ,
представник відповідача за первісним позовом – адвокат Гнатюк Ю.О.

розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини та зустрічною позовною заявою  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції сторін.
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, визначеного рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 24 травня 2016 року на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/6 частки до 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
Заявлені вимоги обґрунтовує тим, відповідно до рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 24 травня 2016 року із позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_4 , 
ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньки ОСОБА_3 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 27 квітня 2016 року і до повноліття дітей. Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 04 липня 2016 року було розірвано шлюб з відповідачкою. Після досягнення повноліття донька ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до нього про стягнення на її користь аліментів до закінчення нею навчання. Відповідно до рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 26 жовтня
2021 року позовні вимоги було задоволено частково та стягнуто з нього на користь ОСОБА_4 аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи із 30 серпня 2021 року і до закінчення навчання – 30 червня 2024 року включно.
Позивач зазначає, що у нього змінився сімейний та матеріальний стан, а також стан здоров`я. 05 листопада 2024 року він одружився, від шлюбу у нього ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася донька ОСОБА_5 , яка перебуває на його утриманні. З 2000 року позивач перебуває на військовій службі в ЗСУ за контрактом та з 2014 року захищає Батьківщину від військового вторгнення збройних сил РФ та територію України. 17 квітня 2024 року отримав поранення, внаслідок якого потребує постійного лікування, обстеження та придбання ліків, що призвело до суттєвої зміни життєвого та матеріального стану в порівнянні з матеріальним становищем на час ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів. Зараз він продовжує службу в ЗСУ у місті Києві, його місячне грошове забезпечення складає 39 444 гривні 75 копійок. У зв`язку з тим, що він не має власного житла вимушений винаймати житло для своєї родини, орендна плата становить 16 000 гривень без урахування комунальних платежів, які він сплачує додатково. Його дружина
 ОСОБА_6 не має змоги годувати їхню доньку грудним молоком, тому вони змушені купувати дитячі суміші, на які витрачається певна сума грошових коштів, орієнтовно 10 000 гривень на місяць. З урахуванням наведеного вважає, що наявні правові підстави для зменшення визначеного судом розміру аліментів.
23 грудня 2025 року представник відповідача – адвокат Гнатюк Ю.О. в інтересах ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву (а.с. 75), відповідно до якого позовні вимоги відповідач не визнає та просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Вказує, що щомісячний дохід позивача становить 64 526 гривень 86 копійок, що складається з грошового забезпечення (заробітної плати) – 39 444,75 гривень, пенсії особи з інвалідністю внаслідок війни 23 666,85 гривень та допомоги на дитину 860 гривень. Будь-якої фінансової допомоги неповнолітній доньці ОСОБА_7 , крім аліментів, батько не надає. Позивач отримує компенсацію за оренду житлового приміщення, вважає, що долучені до позову документи, зокрема договір оренди та акт прийому-передачі до договору оренди від 16 серпня 2025 року, реєстр проведення розрахунків по орендній платі є неналежними доказами, оскільки не надано платіжні документи. Крім того, довідка про перевірку житлових умов позивача із сім`єю суперечить договору оренди. Оскільки зазначено різні поштові адреси, що унеможливлює встановлення самого факту оренди житлового приміщення і щомісячних витрат позивача. Звертаючись з позовом позивач хоче позбавити свою доньку ОСОБА_7 на гідне матеріальне забезпечення, що надає привілеї для його доньки ОСОБА_5 від другого шлюбу.
Одночасно з відзивом надійшов зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття (а.с. 56-58).
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну позивач разом з неповнолітньою донькою для забезпечення її безпеки вимушена шукати прихистку в європейських країнах, зокрема у Королівстві Бельгія. На даний час соціальна допомога в цій країні є незначною, тому позивачка вимушена була відмовитися від соціальної допомоги та працевлаштувалася на повний робочий день на підприємство по місцю проживання. Місячна заробітна плата складає близько 2 300 Євро, що є недостатнім для повноцінного існування в країні, зокрема якісного харчування дитини, так як середня заробітна плата в Бельгії становить приблизно 4 600 Євро. Крім того, обов`язкові щомісячні витрати становлять 1 900 Євро, що складаюся із оренди житлового приміщення – 1 050 Євро, мобільний зв`язок та інтернет – 60 Євро, медичне страхування – 20 Євро, шкільне харчування – 55 Євро, репетитор з нідерландської мови – 80 Євро, відвідування гуртків – 35 Євро, витрати на проїзд до навчального закладу – 50 Євро, харчування – 300 Євро, одяг, взуття, інші витрати – 250 Євро. Крім обов`язкових витрат виникають і непередбачувані, зокрема необхідність лікування, яке дуже дорого вартісне, перукарські послуги, придбання дитині шкільного приладдя, тощо. Фактично позивачці з донькою на інші потреби залишається 300-400 Євро, у зв`язку з цим батьки позивачки вимушені зі своєї пенсії виділяти кошти для надання матеріальної допомоги онуці. Відповідач, крім аліментів, визначених рішенням суду іншої фінансової допомоги доньці не надає. Враховуючи зазначені обставини, позивач сама не в змозі забезпечити дитині належний рівень життя та якісне харчування в країні перебування. 

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. 
Ухвалою від 18 листопада 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
26 грудня 2025 року адвокат Черненок Г.І. подав відповідь на відзив, відповідно до якої позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх у повному обсязі (а.с. 77). Зазначає, що розмір пенсії позивача становить 9 478 гривень. З усіх отримуваних доходів позивач сплачує аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 . У добровільному порядку також перераховує аліменти старшій доньці ОСОБА_8 у розмірі 6 472 гривні. Жодної компенсації за оренду житлового приміщення позивач не отримує. Він вимушений винаймати житло для свого проживання та своєї сім`ї, місце цього житла може змінюватись. Крім того, позивачу відомо, що відповідач разом з донькою мешкають у Бельгії та отримують матеріальну допомогу 1100-1300 Євро на дорослого та виплати на дитину.
09 січня 2026 року від представника відповідача – адвоката
Гнатюка Ю.О. надійшли заперечення на відповідь на відзив у задоволенні позову ОСОБА_1 просить відмовити у повному обсязі (а.с. 83). Зазначає, що позивачу достеменно не відомо, у якому розмірі позивач отримує додаткову винагороду, але її мінімальна сума складає 30 000 гривень щомісячно. Також зауважує, що у лютому 2026 року старша донька ОСОБА_8 закінчує навчання у Національному університеті «Чернігівська політехніка» і у позивача припиняється обов`язок по сплаті аліментів. Інформація, що позивач отримує матеріальну допомогу на дорослого 1100-1300 Євро та на доньку не відповідає дійсності. Розмір соціальної допомоги, яка надається біженцям дозволяє задовольняти тільки базові потреби, тому позивачка вимушена була працевлаштуватися на виробниче підприємство, аби надати можливість доньці гармонійно розвиватися та повноцінно харчуватися. Особа, яка офіційно працює і сплачує податки та збори, встановлені національним законодавством Королівства Бельгія, позбавлена права на отримання соціальної допомоги від держави на себе, а соціальна допомога на доньку складає 184,62 Євро на місяць, що не покриває всі місячні видатки доньки. Відповідачка погоджується з твердженням, що місце проживання позивача може змінюватись, однак не можна орендувати житло за однією адресою, а комісійно обстежувати його місце проживання з родиною за іншою адресою, що зазначено в довідці про перевірку житлових умов.
Ухвалою суду від 14 січня 2026 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до спільного розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом, а також ухвалено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.
27 січня 2026 року від представника позивача за первісним позовом адвоката Черненка Г.І. надійшов відзив на зустрічну позовну заяву разом з додатками (а.с. 96-97, 98-144). Беручи до уваги необхідність утримання батьком дитини, розмір грошового утримання та розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також необхідністю забезпечення балансу прав та інтересів дитини і її батьків, вважає наявні правові підстави для відмови позивачці за зустрічним позовом у задоволенні її вимог у повному обсязі. Зазначає, що докази, подані ОСОБА_2 , не відповідають вимогам, надані без офіційного перекладу, без нотаріального посвідчення, що унеможливлює впевнитись у достовірності поданих документів. Крім того, відсутні виписки з банку, чеки, а подані скріншоти з мобільного телефону, не є підтверджуючими документами. Також, відсутні документи, щодо розвитку дитини, на що саме витрачаються кошти з урахуванням отримання аліментів. Не відображені соціальні виплати та соціальна підтримка яка надається ОСОБА_9 , умови проживання їх порівняння. Позивач за зустрічним позовом надає розмір доходу без врахування відрахувань аліментів.
Протокольною ухвалою суду у судовому засіданні від 05 лютого
2025 року задоволено клопотання представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом – адвоката Гнатюка Ю.О., надано час для ознайомлення з відзивом позивача на зустрічний позов.
09 лютого 2026 року від адвоката Гнатюк Ю.О. надійшла відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву (а.с. 151-152). Відповідач за зустрічним позовом вказує, що він у добровільному порядку сплачує аліменти на старшу доньку. Позивач зазначає, що утримувати своїх дітей, у тому числі і сплачувати аліменти, не є правом батьків, а є їх обов`язком і це не може ставитися відповідачу у заслугу, тим самим нівелювати чи зменшувати обсяг його обов`язків в утриманні молодшої доньки ОСОБА_7 . Будь-якої фінансової допомоги обом дітям, крім сплати аліментів, батько не надає. На даний час ОСОБА_1 перебуває у зоні бойових дій і отримує додаткову винагороду щомісячно, також отримує компенсацію за оренду житлового приміщення. Звертає увагу, що відповідачем надані дві довідки про перевірку житлових умов його сім`ї, що суперечать одна одній. Реєстр проведення розрахунків по орендній платі не є належним доказом реальності правочину. Позивач зазначає, що більшість фіскальних чеків купівлі лікарських засобів, не підтверджують лікарські призначення даній особі відповідно до яких вони придбавалися. Додані до відзиву витрати на дитину у сумі 144074,71 гривні та медичні обстеження у приватних закладах самого відповідача підтверджують його високу платоспроможність і не поставить його у скрутне матеріальне становище при задоволенні зустрічного позову. Інформація про статус тимчасового захисту українців у Бельгії, на яку посилається відповідач на підтвердження матеріального та нематеріального забезпечення позивача та його молодшої доньки не відповідає дійсності, оскільки є надуманою самим відповідачем і не може служити належним доказом. Враховуючи місячний дохід відповідача, позивач вважає, що стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини його заробітку доходу не створюватиме надмірного навантаження на платника аліментів та не може призвести до суттєвого погіршення рівня його життя.
Також, 04 лютого 2026 року представник відповідача-позивача адвокат Гнатюк Ю.О. надіслав заяву про розгляд справи без участі ОСОБА_2 та її представника. Позовні вимоги ОСОБА_2 підтримують у повному обсязі і просять їх задовольнити, у задоволенні позовних вимог 
 ОСОБА_1 – відмовити.
Ухвалою суду від 04 березня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
У вступному слові ОСОБА_1 та його представник – адвокат Черненок Г.І. первісний позов підтримали та просили його задовольнити. Зазначили, що у позивача змінився сімейний стан, народилася ще одна дитина. У зв`язку з отриманим пораненням виникли витрати на лікування. На даний час він проходить службу у місті Києві, орендує житло. Добровільно сплачує аліменти на старшу дитину. 
Щодо зустрічного позову вважають, що вимоги не підлягають задоволенню. Звертають увагу, що докази долучені до нього надані без перекладу та належного засвідчення, відсутні виписки з банку, позивачка не зазначає розмір соціальної допомоги, яку вона отримує в Бельгії.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилися дві доньки: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від
24 травня 2016 року в справі № 751/4254/16-ц з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_4 ,
 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньки ОСОБА_3 ,
 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 27 квітня 2016 року і до повноліття дітей (а.с. 7-8).
Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 04 липня 2016 року у справі № 751/6245/16-ц шлюб укладений між  ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадянського стану Шепетівського міськуправління юстиції Хмельницької області, 08 березня 2003 року, запис № 76, розірвано. (а.с. 6).
28 жовтня 2021 року рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова у справі № 751/6312/21 стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи із 30 серпня 2021 року і до закінчення навчання – 30 червня 2024 року включно (а.с. 9-11).
05 листопада 2024 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_10 укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 1143, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 13).
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_11 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками записані: батько – ОСОБА_1 , мати – ОСОБА_6 (а.с. 5).
Згідно договору оренди від 16 серпня 2025 року ОСОБА_1 є оредарем 1-кімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: 
 АДРЕСА_1 . Розмір орендної плати становить 16 000 гривень (а.14-16).
Відповідно до Витягу із наказу командувача сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 29 листопада 2024 року
№ 1363 підполковника ОСОБА_1 звільнено з займаної посади і призначено до Управління військової частини НОМЕР_2 на посаду начальника групи організації функціонування пунктів управління командного центу штабу, ВОС - 0201002 (а.с. 17).
Згідно з витягом із наказу Командира військової частини НОМЕР_2 від
26 грудня 2025 року № 26 ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення (а.с. 18).
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_2 підполковник ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом (а.с. 19).
Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_3 від 01 жовтня 2025 року № 1609 ОСОБА_1 зарахований до військової частини НОМЕР_2 , яка знаходиться на фінансовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_4 , з
26 грудня 2024 року грошове забезпечення (заробітна плата) щомісячно складає 39 444 гривні 75 копійок (а.с. 20).
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_2 від 31 травня 2025 року на утриманні ОСОБА_1 дійсно знаходиться сім`я у складі дружини ОСОБА_6 , 1993 року народження, та доньки ОСОБА_12 , 2025 року народження (а.с. 21).
Згідно довідки про перевірку житлових умов від 01 липня 2025 року родина ОСОБА_1 у складі три особи, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та потребує поліпшення житлових умов відповідно до чинного законодавства (а.с. 22).
Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) військовослужбовець військової служби за контрактом від
02 травня 2024 року № 288 ОСОБА_1 17 квітня 2024 року одержав бойове травмування (поранення), отримане внаслідок ворожого ракетного удару з боку РФ в м. Чернігові, та згідно виписки № 1730 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого перебував у стаціонарі з 17 квітня 2024 до 22 квітня 2024 з діагнозом закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, акубаротравма, двобічна сенсорна приглухуватість, закритий травматичний вивих головки правої плечової кістки, закритий внутрішньо суглобовий багато уламковий перелом суглобової западини правої лопатки із зміщенням. Забій грудної клітки. Травма важкого ступеня з тимчасовим порушенням функції. У подальшому ОСОБА_1 проходив тривале лікування та як наслідок йому встановлено третю групу інвалідності з 04 грудня 2024 року безтерміново (а.с. 23-41).
Відповідно до посвідчень серії НОМЕР_5 та серії НОМЕР_6 ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 3 групи внаслідок війни та учасником бойових дій (а.с. 42).
Згідно з довідкою про доходи № 0894 8284 7311 2824 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Чернігівському об`єднаному управлінні ПФУ в Чернігівській області і отримує пенсію по інвалідності, сума пенсії за період з 01 січня 2025 по 31 жовтня 2025 складає 72 344 гривні 94 копійки (а.с. 78).
Відповідно до довідки про грошове забезпечення ОСОБА_1 дійсно проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_4 ( НОМЕР_2 ), грошове забезпечення з серпня 2025 по грудень 2025 включно складає 290 506 гривень 67 копійок, аліменти та інші утримання – 40 979 гривень 32 копійки (а.с. 100).
Позивачем ОСОБА_1 понесені витрати за послуги з консультації лікаря-педіатра, вакцінацію, що підтверджується фіскальними чеками та рахунками-актами ТОВ «Медичний центр «Добробут-Поліклініка» від
20 січня 2026 року, 23 вересня 2025 року, 27 листопада 2025 року, 24 жовтня 2025 року, 11 грудня 2025 року (а.с. 102-108).
На підтвердження сплати аліментів ОСОБА_13 позивач надав дублікати чеків та копії платіжних інструкцій за період з березня 2025 року по січень 2026 року (а.с. 109-119).
Відповідно до інформації, сформованої за допомогою додатку «Реєстр нерухомості», станом на 16 січня 2026 року у власності ОСОБА_1 нерухомого майна не зареєстровано (а.с. 134).
Згідно з Наказом від 02 жовтня 2025 року №410-В ОСОБА_6 надана відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, період надання відпустки з 04 жовтня 2025 року по
 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 135).
Відповідно до звіту про роздрібні покупки ПП «Редхед Фемілі» мережа «Антошка» власником картки ОСОБА_1 за період з 15 травня 2025 по 15 січня 2026 здійснено покупки на загальну суму 144 074 гривні 71 копійка (а.с. 136-137).
Відповідно до договору оренди житлового приміщення ОСОБА_14 та ОСОБА_15 (донька) є орендарями немебльованої квартири за адресою – АДРЕСА_3 . Орендна плата встановлена в розмірі 950 Євро на місяць. Щомісячні фіксовані витрати становлять 100 Євро, що загалом становить 1050 Євро на місяць не враховуючи комунальні платежі (а.с. 59-60).
Судом не приймаються до уваги долучені до зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 скріншоти чеків, платіжних документів, наданих на підтвердження доходів та витрат позивача з наступних підстав.
Згідно зі ст. 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.
Відповідно до наданих ВССУ роз`яснень, які викладені у листі «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом» від 16 травня 2013 року слідує, що суд приймає документи, складені мовами іноземних держав, за умови супроводження їх нотаріально засвідченим перекладом українською мовою.
Отже, у разі, коли письмові докази подаються до суду іноземною мовою, додається їх засвідчений у встановленому порядку переклад українською мовою. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально посвідчена в порядку ст. 79 Закону України «Про нотаріат».
Відповідно до пункту 8 Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України № 814 від 20 серпня 2019 року, діловодство в суді ведеться державною мовою, крім випадків, передбачених законодавством України. У діловодстві суду можуть використовуватися вхідні документи, викладені іноземною мовою, забезпечені перекладом відповідно до вимог чинного законодавства.

ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін.
Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку; батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Частиною другою ст. 150 Сімейного кодексу України (далі – СК України) передбачено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Статтями 180, 181 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто, законодавцем чітко встановлена наявність конкретних підстав для зміни розміру аліментів.
За змістом статей 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.
У постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2023 року в справі
№ 682/2454/22 зазначено, що ст. 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.
При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану, підставою для зміни розміру аліментів. Тобто народження у заявника у іншому шлюбі дитини, яку він також зобов`язаний утримувати, відповідно до положень ст. 192 СК України є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року в справі № 727/1599/22.
У ст. 81 ЦПК України та наведених вище норм СК України визначено необхідність саме ініціатору позову доводити обставини змін в його особистому житті, зокрема у матеріальному становищі, сімейного стану, здоров`я або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення або досягнення домовленості між батьками про способи виконання своїх обов`язків щодо дітей, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів.
Зменшення або збільшення розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду.
Відповідно до ст. 155 СК України передбачено, що здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини.
Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилається на те, що він одружився та в нього народилась ще одна дитина, тобто змінився сімейний стан, що є самостійною, незалежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.
У постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 56/2017/19 Верховний Суд вказав, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження інших дітей/дитини без підтвердження погіршення його матеріального становища, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, оскільки батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.
Крім того, у постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року в справі № 715/2073/20 зазначено,що зменшення розміру раніше стягнутих аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні інших дітей, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини та суперечитиме її інтересам. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.
Зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дитину, яка народилась в іншому шлюбі та знаходження на утриманні дружини без доведення погіршення майнового становища, само по собі не є підставою для зменшення розміру аліментів.
Крім того, матеріали справи не містять доказів погіршення матеріального стану позивача.
Щодо доводів про значне погіршення здоров`я позивача внаслідок отриманих ним поранень під час виконання бойових завдань по захисту Батьківщини, судом взята до уваги довідка військово-лікарської комісії від 05 грудня 2024, відповідно до якої ОСОБА_1 придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, а також той факт, що наразі він продовжує військову службу.
Визначений рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 24 травня 2016 року розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після виповнення старшою донькою повноліття складає 1/6 частину від усіх видів заробітку доходу платника аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення на підставах зазначених позивачем, суперечитиме інтересам дитини.
Щодо зустрічного позову ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини суд зазначає таке. 
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини 1, 4 ст. 12 ЦПК України).
Згідно зі статтями 182, 183 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Під час прийняття рішення судом враховується зміст позовних вимог за зустрічним позовом та правові позиції, сформульовані Верховним Судом.
Зокрема, особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 у справі № 925/1265/16). Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на порушника.
Цивільні права або інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права чи інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Велика Палата неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа та характеру його порушення, невизнання або оспорення.
Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови Верховного Суду від
05 червня 2018 року в справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року в справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року в справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року в справі № 487/10132/14-ц, від 06 квітня 2021 року в справі № 925/642/19).
Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою.
Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача.
При цьому неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин (постанови Верховного Суду від 29 вересня 2020 року в справі № 378/596/16-ц, від 15 вересня 2022 року в справі № 910/12525/20).
Звертаючись із зустрічним позовом позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання молодшої доньки ОСОБА_7 у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), однак фактично це є вимога про збільшення розміру аліментів.
Суд зауважує, якщо один із батьків уже отримує аліменти на підставі рішення суду, подання зустрічного позову у справі про зменшення аліментів про стягнення тих же аліментів є неправильним способом захисту.
Враховуючи наявність рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 24 травня 2016 року, за яким ОСОБА_1 сплачуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 , що не заперечується сторонами, у задоволенні зустрічних позовних вимог слід відмовити. 

На підставі викладеного, керуючись статтями 192, 199, 200 СК України, статтями 10, 12, 81, 141, 211, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини та зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовити.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (місце проживання зареєстровано за адресою:  АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_7 )

Відповідач: ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (місце проживання зареєстровано за адресою: 
АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_8 )

Суддя Р.М. Топіха