РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

м. Вінниця
20 травня 2026 р.  Справа № 240/3176/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського окружного адміністративного суду про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду з Житомирського окружного адміністративного суду в порядку, передбаченому статтею 29 Кодексу адміністративного судочинства України, надійшов позов ОСОБА_1 до Житомирського окружного адміністративного суду про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії.
Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю наказу керівника апарату Житомирського окружного адміністративного суду від 01 січня 2025 року № 02-01-ос в частині встановлення ОСОБА_1 надбавки за вислугу років на рівні 30% від посадового окладу, а тому, на думку позивача, такий наказ слід скасувати та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату надбавки за вислугу років відповідно до частини 1 статті 52 Закону України "Про державну службу", а саме на рівні 3% від посадового окладу за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 50% від посадового окладу.
Відповідно до ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.02.2025 адміністративну справу направлено на розгляд до Вінницького окружного адміністративного суду.
Ухвалою суду від 28.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
До суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує щодо задоволення позову. Зокрема зазначає, що застосування судом норм Закону України №4059-ІХ стосовно нарахування надбавки за вислугу років позивачу відповідає нормам чинного законодавства України.
Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши наведені сторонами доводи на підтримку своїх вимог та заперечень, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 працює в Житомирському окружному адміністративному суді з 2009 року на різних посадах.
Відповідно до наказу керівника апарату Житомирського окружного адміністративного суду від 29.12.2022 №02-131-ос позивачу встановлено з 09.01.2023 надбавку за вислугу років в розмірі 42% місячного посадового окладу.
Наказом керівника апарату Житомирського окружного адміністративного суду від 01.01.2025 №02-01-ос "Про встановлення надбавки за вислугу років на державній службі державним службовцям апарату суду на 2025 рік" позивачу з 01.01.2025 року встановлено надбавку за вислугу років державної служби на рівні 30% місячного посадового окладу.
Позивач вважає, що оскаржуваний наказ в частині встановленого розміру надбавки за вислугу років державної служби на 2025 рік є протиправним, а тому підлягає скасуванню.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується такими мотивами.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовий статус державного службовця та відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає Закон №889-VIII.
Відповідно до частини першої статті 7 Закону №889-VIII державний службовець має право, зокрема, на оплату праці залежно від займаної посади, результатів службової діяльності, стажу державної служби, рангу та умов контракту про проходження державної служби (у разі укладення).
Згідно з частиною першою статті 46 Закону №889-VIII стаж державної служби дає право на встановлення державному службовцю надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.
Частинами першою, другою статті 50 Закону №889-VIII передбачено, що держава забезпечує достатній рівень оплати праці державних службовців для професійного виконання посадових обов`язків, заохочує їх до результативної, ефективної, доброчесної та ініціативної роботи. Заробітна плата державного службовця складається з: посадового окладу; надбавки за вислугу років; надбавки за ранг державного службовця; премії (у разі встановлення).
Надбавка за вислугу років є складовою обов`язкової частини заробітної плати державного службовця та згідно із частиною першою статті 46 Закону №889-VIII обумовлена досягненням особою певного стажу державної служби.
Відповідно до статті 52 Закону №889-VIII надбавка за вислугу років на державній службі встановлюється на рівні 3 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 50 відсотків посадового окладу.
Водночас, 01.01.2025 набрав чинності Закон України №4059-ІХ, пунктом 11 розділу "Прикінцеві положення" якого установлено, що в 2025 році оплата праці державних службовців здійснюється на основі класифікації посад, з урахуванням класифікації посад, проведеної у 2024 році, крім державних органів, зазначених у пунктах 16 та 17 цього розділу та частині 7 статті 50 Закону України №889-VIII.
Пункт 13 названого розділу передбачає, що в 2025 році оплата праці державного службовця державного органу, який провів класифікацію посад державної служби, складається з:
1) сталої заробітної плати посадового окладу, надбавки за вислугу років, надбавки за ранг державного службовця, грошової допомоги, що виплачується з наданням щорічної основної оплачуваної відпустки, інших доплат, передбачених законами України;
2) варіативної заробітної плати премій, компенсацій за додаткове навантаження у зв`язку з виконанням обов`язків тимчасово відсутнього державного службовця та за вакантною посадою державної служби, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.
Надбавка за вислугу років на державній службі встановлюється на рівні 2 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 30 відсотків посадового окладу.
Грошова допомога, що виплачується державному службовцю під час надання щорічної основної відпустки, визначається у розмірі суми посадового окладу, надбавки за вислугу років та надбавки за ранг державного службовця станом на останній день місяця, що передує першому дню такої відпустки, незалежно від фактично відпрацьованого часу в місяці.
Норми Закону №889-VIII щодо умов та порядку оплати праці державних службовців застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Спірні правовідносини у даній справі виникли у зв`язку із встановленням позивачу у 2025 році надбавки за вислугу років у розмірі 2% посадового окладу за кожний рік стажу, але не більше 30%.
Таким чином, визначальним для розгляду цієї справи є питання про те, які норми підлягають застосуванню під час визначення розміру надбавки за вислугу років: законодавства про державну службу чи про державний бюджет.
Дане питання вирішувалося під час розгляду Верховним Судом зразкової справи №240/7215/24 та за наслідком розгляду якої ухвалено постанову Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2026 року.
Велика Палата Верховного Суду від 19.02.2026 у зразковій справі №240/7215/24 виснувала, що нарахування та виплата у 2024 році державним службовцям надбавки за вислугу років має відбуватися з урахуванням вимог пункту 12 розділу "Прикінцеві положення" Закону №3460-IX на рівні 2 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 30 відсотків посадового окладу. Зміни щодо розміру надбавки за вислугу років на державній службі в сукупності зі збільшенням посадового окладу не є проявом очевидного свавілля та в кінцевому результаті не призвели до реального порушення будь-яких прав позивачки як державного службовця. Саме лише зменшення розміру надбавки за вислугу років на державній службі не спричинило звуження соціальних гарантій і зменшення загального розміру грошової винагороди, а є складовим елементом послідовного та виваженого підходу держави до поступового підвищення конкурентоспроможності заробітних плат на посадах державної служби.
Частиною п`ятою статті 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Враховуючи предмет спору, суд зазначає, що дана справа є типовою, а тому враховує відповідні висновки Великої Палати Верховного Суду при її розгляді.
Додатково суд зауважує, що Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо впровадження єдиних підходів в оплаті праці державних службовців на основі класифікації посад" від 11.03.2025 року №4282-IX (далі Закон України №4282-IX) внесені зміни до статті 52 Закону України №889-VIII, виклавши її в новій редакції.
З 01.04.2025 року набули чинності внесені згаданим вище Законом зміни, а частина 1 статті 52 Закону України №889-VIII викладена в такій редакції: "Надбавка за вислугу років на державній службі встановлюється на рівні 2 відсотки посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 30 відсотків посадового окладу".
Отже, з 01.04.2025 спеціальний Закон також передбачає проведення нарахування та виплати надбавки за вислугу років у розмірі, визначеному Законом України №4059-ІХ.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що нарахування та виплата у 2025 році державним службовцям надбавки за вислугу років має відбуватися з урахуванням вимог розділу "Прикінцеві положення" Закону України №4059-ІХ, який зупинив дію приписів Закону України №889-VIII і неконституційним у встановленому законом порядку не визнавався, а отже, підлягав застосуванню розпорядником бюджетних коштів стосовно позивача.
За наведених обставин, позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, тому задоволенню не підлягають.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, оцінивши дії суб`єкта владних повноважень, суд доходить висновку, що підстави для задоволення даного адміністративного позову відсутні.
Враховуючи положення статті 139 КАС України, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується. 
Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:
В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
Відповідач: Житомирський окружний адміністративний суд (вул. Бориса Лятошинського, буд. 5, м. Житомир, код ЄДРПОУ 34854954)

Суддя Віятик Наталія Володимирівна