Справа №491/413/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року Ананьївський районний суд Одеської області
у складі: головуючої судді – Надєр Л.М.,
за участю секретаря судового засідання – Голубович А.М.,
за участю сторін по справі:
заявника – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду в місті Ананьєві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, заінтересована особа – Захарівська селищна рада Роздільнянського району Одеської області,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області знаходиться цивільна справа за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, заінтересована особа – Захарівська селищна рада Роздільнянського району Одеської області.
Заява заявника обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 .. На момент смерті ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Заявник також проживала за вказаною адресою на момент смерті ОСОБА_2 , тобто на час відкриття спадщини. Проте місце проживання заявника на той час ніде не було зареєстроване. 06 грудня 2025 року заявник звернулася до Ананьївської державної нотаріальної контори до державного нотаріуса Мороз Н.О. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька ОСОБА_2 .. За результатами розгляду зазначеної заяви нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Причиною відмови стало те, що заявник не задекларувала постійне місце проживання за однією адресою з батьком по АДРЕСА_1 , що унеможливлює ідентифікувати її як таку що фактично прийняла спадщину на час її відкриття. Факт постійного проживання заявника разом з її батьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини підтверджено актом підтвердження спільного проживання та ведення спільного господарства, складеним депутатом Ананьївської міської ради О. Сагалою та підтверджено свідками: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .. Заявник зазначає, що після смерті її батька відкрилася спадщина на частку земельної ділянки № НОМЕР_1 загальною площею 4,25 га, кадастровий номер земельної ділянки 5125283000:01:001:0401, розташованої на масиві № НОМЕР_2 колишньої Мар`янівської сільської ради Фрунзівського (нині Захарівського) району Одеської області, яка була успадкована згідно свідоцтва про право на спадщину від 26 серпня 2008 року ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадщина у вигляді зазначеного вище спадкового майна була фактично прийнята без належного оформлення ОСОБА_2 та донькою ОСОБА_6 , яка була донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , як спадкоємцями за законом першої черги в рівних частках, а після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 належна їй частка перейшла до батька ОСОБА_2 .. На день своєї смерті ОСОБА_2 володів вищезазначеною земельною ділянкою, яку фактично успадкував в частинах від своєї дружини ОСОБА_5 та частка доньки ОСОБА_6 .. Заповіту щодо розпорядження майном на випадок смерті батько не залишив, спадкова справа на його майно не заводилася. Заявник як спадкоємець після смерті її батька, звернулася з заявою про відкриття спадкової справи до Ананьївської державної нотаріальної контори Одеської області на майно ОСОБА_2 .. Розглянувши надані заявником документи, подані разом з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, нотаріус дійшов висновку, що не прослідковується прийняття заявником спадщини після смерті батька. Листом від 16 грудня 2025 року нотаріусом рекомендовано звернутися до суду з метою встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заявник зазначає, що разом з батьком в кв. АДРЕСА_2 , вона почала проживати з 2014 року після смерті сестри ОСОБА_6 .. При цьому, до 15 червня 2018 року залишалася зареєстрованою за попереднім місцем проживання в АДРЕСА_3 . Після зняття з реєстрації з 15 червня 2018 року зареєструвати нове місце проживання не мала можливості. 08 травня 2016 року батько заявника пішов з дому в невідомому напрямку, а 24 жовтня 2019 року поліція повідомила заявниці про скелетований труп. Рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 03 квітня 2020 року батька заявника оголошено померлим з дня набрання рішення законної сили, тобто з 07 серпня 2020 року. Заявник вказує, що зазначене рішення є доказом того, що вона проживала з батьком з 2014 року. У зв`язку з наведеним заявник звернулася до суду та просить задовольнити її заяву.
Ухвалою від 15 травня 2026 року відкрито провадження у справі в порядку окремого позовного провадження.
В судовому засіданні заявник подану нею заяву підтримала та пояснила, що померла друга дружина її батька ОСОБА_7 , а потім померла їх спільна донька ОСОБА_6 .. Після цього батько залишився сам. Заявник приїхала та доглядала за батьком, лікувала його, годувала тощо, а коли він помер, проводила його поховання. Заявник зазначила, що проживає в м. Ананьїв на протязі 12 років, батька вже немає 6 років. Заявник зазначила, що проживала з батьком 2 роки, а потім він пішов з дому і не повернувся. Вона 4 роки шукала його. Батько зник приблизно 10 років тому, 09 травня 2016 року, а тому вона звернулась до поліції в день зникнення батька, а заяву в неї прийняли лише на третій день.
Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу до електронного кабінету (а.с.42).
При цьому, у відповідності до положень ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.
Частиною 1 ст.223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Враховуючи наявність відомостей про належне сповіщення заінтересованої особи, взявши до уваги неявку представника заінтересованої особи, відсутність, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України, підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням положень ч.ч.1, 3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи таза участю заявника.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, заслухавши заявника, взявши до уваги неявку представника заінтересованої особи, приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Так, при розгляді справи встановлено:
Заявником у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 з 06 червня 2025 року, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого 25 вересня 1998 року Білгород-Дністровським МВ УМВС України в Одеській області (а.с.8-10), копією витягу з реєстру територіальної громади №2025/007518185, виданого на підставі заяви ОСОБА_1 06 червня 2025 року (а.с.12), а також відомостями з реєстру територіальної громади про місце проживання особи, виданими відділом надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради за №1995 від 30 квітня 2026 року (а.с.36).
Заявник звернулася до суду із заявою в якій просить встановити факт того, що вона постійно проживала однією сім`єю разом зі своїм батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на час відкриття спадщини – ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно до ч.1 ст.5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 2 ст.315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Приписами ст.1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Змістом ч.2 ст.3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Судом встановлено, що рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 03 квітня 2020 року задоволено заяву ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою, заінтересовані особи: Ананьївський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) та Ананьївська міська рада Ананьївського району Одеської області та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с. Волосовка Рязанської області Російської Федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданим Київським РВ УМВС України в Одеській області 20 червня 1997 року, оголошено померлим з дня набрання цим рішенням законної сили. Зазначене рішення набрало законної сили 07 серпня 2020 року. Даним рішенням також встановлено, що ОСОБА_2 з 08 травня 2016 року по 30 січня 2020 року за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , відсутній та місце його перебування не відоме (а.с.26-29).
07 серпня 2020 року Ананьївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 , яке містить відмітку «Запис поновлено», відповідно до якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13).
З копії свідоцтва про народження заявника встановлено, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 . Батьками заявника вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_8 (а.с.14).
Заявник зверталась до Ананьївської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батька ОСОБА_2 , однак заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки згідно довідки Ананьївської міської ради від 28 листопада 2025 року ОСОБА_2 по день смерті мав реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Інших осіб, зареєстрованих разом з ОСОБА_2 за вказаною адресою по день смерті, тобто, по ІНФОРМАЦІЯ_1 , немає, а тому заявнику було рекомендовано звернутися до суду з відповідною заявою (а.с.15).
В акті підтвердження спільного проживання та ведення спільного господарства від 22 січня 2026 року, складеному депутатом Ананьївської міської ради, зазначено, що заявник, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , фактично спільно проживала та вела спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 , разом з померлим батьком ОСОБА_2 , з 2014 року по день його смерті, тобто, по ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно акту вказаний факт підтверджують ОСОБА_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , та ОСОБА_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 (а.с.16). 
В довідці Ананьївської міської ради №80 від 26 січня 2026 року зазначено, що заявник спільно проживала та вела спільне господарство разом з померлим батьком ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , з 2014 року по день його смерті, тобто, по ІНФОРМАЦІЯ_1 . У вказаній довідці зазначено, що вона видана на підставі акту підтвердження спільного проживання та ведення спільного господарства від 22 січня 2026 року (17).
До заяви додано копію державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №260536, виданого 15 лютого 2005 року на підставі розпорядження Фрунзівської районної державної адміністрації Одеської області №439/2004 від 26 жовтня 2004 року, відповідно до якого ОСОБА_10 є власником земельної ділянки площею 4,25 га, яка розташована у масиві № НОМЕР_2 , ділянка № НОМЕР_1 Мар`янівської сільської ради Фрунзівського району Одеської області. Також на копії державного акту на право власності на земельну ділянку зазначена інформація про те, що видано свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_11 та ОСОБА_5 кожній в рівних частинах (а.с.18).
Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 серпня 2008 року спадкоємцем частки майна ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , є її дочка ОСОБА_11 (а.с.19).
Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_6 , виданого 14 жовтня 1969 року міським ЗАГС м. Одеса, батько заявника 14 жовтня 1969 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , після чого дружині було залишено дошлюбне прізвище « ОСОБА_12 » (а.с.20).
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 , виданого 08 квітня 2013 року Відділом держаної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ананьївського районного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.21). 
Відповідно до листа Ананьївської міської ради від 28 листопада 2025 року, наданого на запит державного нотаріуса Ананьївської державної нотаріальної контори Одеської області, згідно реєстру Ананьївської міської територіальної громади ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований по день смерті за адресою: АДРЕСА_1 . Громадяни, які були зареєстровані разом з померлим по день його смерті, відсутні (а.с.22).
Відповідно до копії інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №83520274 від 06 грудня 2025 року у спадковому реєстру відомості щодо ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні (а.с.23).
Відповідно до копії довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №83520283 від 06 грудня 2025 року, у спадковому реєстрі відсутні відомості відносно ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.24).
Відповідно до копії довідки про реєстрацію у спадковому реєстрі №83520295 від 06 грудня 2025 року на майно ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , 06 грудня 2025 року заведено спадкову справу за номером у нотаріуса 381/2025, за номером у спадковому реєстрі 74973907 (а.с.25).
Також на виконання ухвали суду від 15 травня 2026 року про витребування доказів від Ананьївської державної нотаріальної контори Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надійшли матеріали належним чином завіреної спадкової справи №381/2025 на майно ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до яких заявник 06 грудня 2025 року звернулася до Ананьївської державної нотаріальної контори Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. що відкрилась після смерті її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.44-62). 
Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства.
Змістом ч.4 ст.3 СК України визначено, що сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. 
Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. 
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд не вбачає підстав для задоволення заяви. Так, заявником в підтвердження факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до заяви додано акт підтвердження спільного проживання та ведення спільного господарства від 22 січня 2026 року та довідку Ананьївської міської ради від 26 січня 2026 року, видану на підставі зазначеного акту, відповідно до яких заявник проживала зі спадкодавцем та вела спільне господарство з 2014 року по день смерті останнього, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
При цьому, як зазначає заявник в заяві та як вбачається зі змісту рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 03 квітня 2020 року про оголошення ОСОБА_2 померлим, ОСОБА_2 08 травня 2016 року пішов з дому в невідомому напрямку та 24 жовтня 2019 року було знайдено скелетований труп чоловіка та 25 жовтня 2019 року під час впізнання речей і документів, знайдених при вказаному трупі, зокрема паспорта громадянина України, заявник підтвердила, що дані речі її батька ОСОБА_2 , також даним рішенням встановлено, що ОСОБА_2 з 08 травня 2016 року по 30 січня 2020 року за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , відсутній та місце його перебування не відоме. Крім того, заявник підтвердила, що не була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та під час відсутності батька за місцем проживання вона також за тією адресою не проживала, а виїжджала до іншого населеного пункту працювати. 
Тобто, з наведеного вбачається, що з часу зникнення ОСОБА_2 , а саме, з 08 жовтня 2016 року та по день набрання законної сили рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 03 квітня 2020 року, а саме по 07 серпня 2020 року, заявник не могла проживати зі спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім`єю та вести спільне господарство станом на час відкриття спадщини – ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 з 08 жовтня 2016 року по день оголошення його померлим, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , був відсутній за зареєстрованим місцем проживання, а тому суд критично ставиться до вище вказаного акту підтвердження спільного проживання та ведення спільного господарства та довідки Ананьївської міської ради, виданої на його підставі щодо підтвердження факту проживання заявника зі спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім`ю з 2014 року по день його смерті – ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто, на час відкриття спадщини, оскільки даний факт спростовується наявними в матеріалах справи доказами. 
Таким чином, враховуючи вище наведене, заява ОСОБА_1 про встановлення факту спільного постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, заінтересована особа – Захарівська селищна рада Роздільнянського району Одеської області, задоволенню не підлягає. 
Керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 293-294, 315-319, 352, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ: 

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, заінтересована особа – Захарівська селищна рада Роздільнянського району Одеської області – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто в даному випадку через Ананьївський районний суд Одеської області.
Повний текс рішення виготовлено 25 червня 2026 року.

Суддя Надєр Л.М.

Рішення набуло законної сили "____" ____________20__ року.