Справа № 766/7100/25
н/п 2-о/766/97/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2026 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Скрипнік Л.А., за участ. секретаря судового засідання Бажанової В.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Устюжина Тетяна Юріївна , заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту що має юридичне значення , -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій просить встановити факт неправильності (неповноти) запису щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця Атбасарського району Целиноградської області, в актовому записі про народження № 26 від 11 лютого 1957 року зробленому Сергіївським РАЦС Атбасарського району Целиноградської області, а саме в даті внесення актового запису і замість 11 лютого 1957 року вважати правильну дату видачі 11 березня 1957 року та встановити факт помилки у записі про національність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця Атбасарського району Целіноградської області, у актовому записі про народження № 37 зроблений 06 квітня 1981 року Новозбур`ївською сільською радою Голопристанського району Херсонської області, а саме в частині запису національності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 як «росіянина» замість «німця», вважати правильним національність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 – «німець».
В обґрунтування вимог заяви заявник зазначив, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 29.08.1964 року він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно з даними зазначеного свідоцтва про народження батьками ОСОБА_1 є: ОСОБА_2 (білорус) та ОСОБА_3 (німка).
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 06.04.1981 року у ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син — ОСОБА_4 . Проте у графі «національність» зазначеного свідоцтва національність батька — ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказано як «росіянин» замість правильної — «німець».
Крім того, відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, виданого відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України (№ витягу 00050391693), національність батька — ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , також зазначено як «росіянин» замість правильної — «німець».
Разом з тим, відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьком зазначено ОСОБА_2 — білоруса за національністю, а матір`ю ОСОБА_3 — німку за національністю, що свідчить про наявність у заявника німецького походження та не узгоджується із зазначенням у актовому записі його національності як «росіянин».
З огляду на викладене, заявник має німецьке походження, оскільки його мати була німкою. Таким чином, у актовому записі про народження № 37 від 06.04.1981 року, складеному щодо громадянина ОСОБА_4 , наявна помилка, а саме: у відомостях про батька — ОСОБА_1 — національність зазначено як «росіянин» замість правильної — «німець».
Окрім того, у свідоцтві про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 від 29.08.1964 року помилково зазначено дату актового запису № 26. Зокрема, було допущено помилку у місяці: замість правильної дати — 11 березня 1957 року — зазначено 11 лютого 1957 року, що є неможливим, оскільки актовий запис не може бути внесений раніше дати народження.
Чинним законодавством України не передбачено порядку зміни чи встановлення факту національності органами державної реєстрації актів цивільного стану. У зв`язку з цим ОСОБА_1 змушений звернутися до суду, оскільки за національністю він є німцем.
26 червня 1992 року Верховною Радою України було затверджено Постанову «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та свідоцтва про народження» № 2503- XII, де не передбачено визначення національності фізичної особи громадянина України, тобто з прийняттям вказаної постанови з паспорту громадянина України та свідоцтва про народження була виключена графа про національність.
За викладених обставин, на даний час нормативно-правовими актами України не передбачена можливість визначення національності громадян України у документі, який посвідчує таку особу.
У зв`язку з цим заявник просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме наявність помилок у актових записах цивільного стану щодо нього, зокрема у частині зазначення його національності як «росіянин» замість «німець», а також у частині неправильного зазначення дати внесення актового запису про його народження.
Метою встановлення факту належності до німецької національності є можливість скористатися певними пільгами, які гарантують особам німецького походження, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту належності до німецької національності; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. 
Отже, в судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.
Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 17.07.2025 року відкрито провадження у справі. В судове засідання заявник не з`явився, представник заявника просила заяву розглянути без її участі, підтримала вимоги заяви просила їх задовольнити.
Заінтересована особа в судое засідання не з`явилася, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином та своєчасно, заяв та клопотань до суду не направляли. Відповідно до норм ч.ч.1,3 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. З огляду на викладене, оскільки представник позивача та представники заінтересованої особи, від яких жодних заперечень та пояснень з приводу розглядуваної заяви не надійшло, не зявились в судове засідання, представник позивача подав заяву про розгляд спарви без його участі, а відповідач не повідормив причин неявки, і їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про завершення розгляду справи без участі сторін, за наявними матеріалами. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. 
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована, а отже підлягає задоволенню.
Згідно із положеннями статті 293 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Наведений у статті 315 Цивільно-процесуального кодексу України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.
Відповідно до положень частини 2 статті 315 Цивільно-процесуального кодексу України, у судовому поряду можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено інший порядок їх встановлення.
Згідно із пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, шо мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити з загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, шо має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Також пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що суд може встановити факти, які і за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника і рішення суду необхідне заявникові для застосування у відносинах з громадянами інших держав.
26 червня 1992 року Верховною Радою України було затверджено Постанову «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та свідоцтва про народження» № 2503- XII, де не передбачено визначення національності фізичної особи громадянина України, тобто з прийняттям вказаної постанови з паспорту громадянина України та свідоцтва про народження була виключена графа про національність.
За викладених обставин, на даний час нормативно-правовими актами України не передбачена можливість визначення національності громадян України у документі, який посвідчує таку особу.
Відповідно до статті 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій' і культури, а також розвиткові етнічної. Згідно пункту 3 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються права корінних народів і національних меншин.
Відповідно до статті 4 Закону України «Про національні меншини в Україні» відносини, які виникають з приводу реалізації громадянами України прав і свобод, пов`язаних з їх належністю до національних меншин, регулюються Конституцією України, цим Законом, прийнятими на їх підставі іншими законодавчими актами, а також міжнародними договорами України.
Окрім того, відповідно до статті 3 Закону України «Про національні меншини в Україні» до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.
Нормами статті 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» визначено, що громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.
Згідно із положеннями статей 269, 270, 300 Цивільного кодексу України право на національність є особистим немайновим правом.
Відповідно до статті 300 Цивільного кодексу України фізична особа має право на індивідуальність; фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.
Суд вважає, що зазначені фактичні обставини встановлені судом у своїй сукупності і взаємозв`язку підтверджують заявлений заявником факт.
Із встановлених судом обставин вбачається, що матір`ю заявника є ОСОБА_3 , яка за національністю є німкою, що підтверджується наданими суду та дослідженими документами, а саме свідоцтвом про народженн заявника в графі про матір якого вказано національність останньої як - "німка". Таким чином заявник має німецьке походження по лінії матері, а надані документи підтверджують родинні відносини між ними як між матір`ю та сином.
Враховуючи встановлені обставини справи та досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог, які підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 12, 13, 141, 200, 209, 259, 293, 300, 315 ЦПК України, суд – 
вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту, що має юридичне значення — задовольнити.
Встановити факт неправильності (неповноти) запису щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця Атбасарського району Целіноградської області, в актовому записі про народження № 26 від 11 лютого 1957 року зробленому Сергіївським РАЦС Атбасарського району Целиноградської області, а саме в даті внесення актового запису і замість 11 лютого 1957 року вважати правильну дату видачі 11 березня 1957 року.
Встановити факт помилки у записі про національність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця Атбасарського району Целіноградської області, у актовому записі про народження № 37 зроблений 06 квітня 1981 року Новозбур`ївською сільською радою Голопристанського району Херсонської області, а саме в частині запису національності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 як «росіянина» замість «німця», вважати правильним національність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 – «німець».
Судові витрати покласти на заявника. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду. 
Повний текст судового рішення складено 29.01.2026 року 

Суддя	Л. А. Скрипнік