Справа № 521/87/26
Провадження № 2-а/521/51/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2026 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді - Леонова О.С.,
за участю секретаря судового засідання - Должненко В.О.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (представник відповідача — Гуртовник Юрій Едуардович) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
05.01.2026 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 20456 від 14.11.2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 34000,00 грн, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною та винесена з суттєвим порушенням процедури. Зокрема, позивач вказує, що його не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, чим порушено його права, передбачені статтею 268 КУпАП. Крім того, на думку позивача, оскаржувана постанова містить лише формальний опис без конкретизації обставин дій або бездіяльності особи, а також без встановлення причинного зв`язку. Позивач наголошує, що він не є суб`єктом вказаного правопорушення, оскільки приступив до виконання обов`язків директора КП «ОЕЕМП» лише 17.10.2025 року і згідно з посадовою інструкцією не був особою, відповідальною за ведення військового обліку на підприємстві. 
Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні в повному обсязі, виклавши свої аргументи у відзиві на позовну заяву. 
Відповідач обґрунтовує свою позицію тим, що відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема пункту 46 Порядку організації та ведення військового обліку (Постанова КМУ №1487), підприємство було зобов`язане здійснити звіряння даних списків персонального військового обліку згідно з графіком, затвердженим розпорядженням Одеського міського голови № 10 від 10.01.2025 року. За твердженням відповідача, 24.10.2025 року на адресу підприємства було завчасно надіслано виклик на розгляд справи, призначений на 14.11.2025 року. Оскільки керівник підприємства не прибув на розгляд справи, її було правомірно розглянуто за його відсутності, а за фактом виявленого порушення обґрунтовано винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. 
Заяви, клопотання учасників справи
Разом із позовною заявою позивач подав заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду. Клопотання мотивоване тим, що про існування оскаржуваної постанови від 14.11.2025 року позивач дізнався лише 26.12.2025 року з листа відповідача. 
03 лютого 2026 року представник відповідача подав через підсистему «Електронний суд» відзив на позовну заяву з доданими до нього документами. 
Клопотань від учасників справи про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. Інших заяв чи клопотань щодо забезпечення доказів чи позову учасниками справи не заявлялося. 
Інші процесуальні дії у справі
Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 08 січня 2026 року було задоволено заяву позивача, поновлено строк звернення до суду з даним позовом, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Цією ж ухвалою суд вирішив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами та встановив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Інші процесуальні дії (зупинення і поновлення провадження тощо) у справі не вчинялися. 
Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Судом встановлено, що 14.11.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі — ІНФОРМАЦІЯ_3 ) полковником ОСОБА_2 було винесено постанову № 20456 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000,00 грн. 
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 як керівника КП «Одеське електротехнічне експлуатаційно-монтажне підприємство» (далі — КП «ОЕЕМП») визнано винним у порушенні п. 46 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 р. Порушення полягало у нездійсненні підприємством звіряння даних списків персонального військового обліку з обліковими даними ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до графіка звіряння, затвердженого розпорядженням Одеського міського голови від 10.01.2025 року № 10 (зі змінами, внесеними розпорядженням від 12.03.2025 р. № 137), за яким таке звіряння мало відбутися у вересні 2025 року. 
Спірні правовідносини виникли у сфері публічного адміністрування та стосуються правомірності притягнення посадової особи до адміністративної відповідальності за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. 
Мотивована оцінка аргументів сторін, застосовані норми права та мотиви їх застосування
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з вимог частини 2 статті 19 Конституції України, згідно з якою органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. 
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача. 
Представник відповідача у відзиві зазначає, що 24.10.2025 року на адресу підприємства було надіслано виклик № 19440 на розгляд справи, призначений на 14.11.2025 року на 15:00 год. Відповідач стверджує, що згідно з тренінгом поштового відправлення № 6500500176304, воно було вручене 14.11.2025 року, і оскільки керівник не прибув, справу було правомірно розглянуто за його відсутності відповідно до ст. 268 КУпАП. 
Суд критично оцінює ці доводи та відхиляє їх з огляду на таке. Частина 1 статті 268 КУпАП чітко визначає, що справа розглядається за відсутності особи лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи. Згідно з наданою самим відповідачем накладною АТ «Укрпошта», виклик був вручений адресату 14.11.2025 року — тобто безпосередньо у день винесення оскаржуваної постанови. Отримання повідомлення в день розгляду справи фізично та об`єктивно позбавляє особу можливості належним чином підготуватися до захисту, реалізувати своє право на правову допомогу адвоката, надати докази чи заявити клопотання про відкладення розгляду. Таким чином, відповідач, достеменно не пересвідчившись у своєчасному отриманні виклику позивачем до моменту розгляду справи, грубо порушив процедуру притягнення до адміністративної відповідальності та фундаментальне право позивача на захист. 
Щодо наявності складу адміністративного правопорушення у діях позивача: Відповідач обґрунтовує правомірність постанови тим, що юридична особа (КП «ОЕЕМП») не виконала обов`язок щодо звіряння даних у визначені графіком строки (вересень 2025 року), а тому керівник підприємства ОСОБА_1 несе відповідальність за ст. 210-1 КУпАП як посадова особа. 
Суд визнає ці доводи відповідача безпідставними. Згідно зі статтею 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається винна дія чи бездіяльність. Юридична відповідальність має індивідуальний характер. З матеріалів справи достовірно встановлено, що згідно з розпорядженням Одеського міського голови № 1165К від 17.10.2025 року та № 1187К від 22.10.2025 року, а також відповідно до Виписки з ЄДРПОУ, ОСОБА_1 був призначений виконуючим обов`язки директора КП «ОЕЕМП» лише з 17 жовтня 2025 року. До цього часу, зокрема у період до 17.10.2025, посаду директора займав ОСОБА_3 . 
Інкриміноване порушення (нездійснення звіряння за графіком) стосується подій вересня 2025 року. У цей період позивач обіймав посаду заступника директора з експлуатації та технічної роботи. Як вбачається з наданих позивачем посадових інструкцій заступника директора та директора, на заступника директора обов`язки щодо організації та ведення військового обліку на підприємстві не покладалися. 
Отже, станом на вересень 2025 року позивач не був наділений організаційно-розпорядчими функціями керівника підприємства та не був відповідальною особою за ведення військового обліку. Призначення особи на посаду керівника у жовтні 2025 року не має зворотної дії у часі та не створює для неї ретроспективної адміністративної відповідальності за бездіяльність попереднього керівництва підприємства, допущену у вересні 2025 року. За таких обставин у діях ОСОБА_1 відсутні як об`єктивна, так і суб`єктивна (вина) сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 
Відповідач під час винесення постанови не виконав вимог ст. 280 КУпАП, не з`ясував належним чином, чи підлягає саме ця особа адміністративній відповідальності, та не дослідив документи, що підтверджують її посадовий статус на момент вчинення ймовірного правопорушення. 
Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення
Суд відхиляє доводи відповідача про те, що позивач умисно ухилявся від явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки надана відповідачем накладна (трекінг Укрпошти) прямо спростовує факт завчасного отримання виклику адресатом. 
Висновок суду щодо порушених прав
Суд доходить висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, було порушено право позивача на об`єктивний, неупереджений та законний розгляд справи про адміністративне правопорушення. Позивача було безпідставно притягнуто до відповідальності за відсутності в його діях складу правопорушення, що свідчить про порушення гарантій, передбачених ст. 55 Конституції України та ст. 7 КУпАП. Оскаржувана постанова винесена не у спосіб, що передбачений законом, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тобто з порушенням критеріїв правомірності, визначених ч. 2 ст. 2 КАС України. 
Норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував
Суд не застосовує до даних спірних правовідносин частину 2 статті 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», на яку посилається відповідач як на підставу для притягнення керівника до відповідальності. Ця норма застосовується виключно до посадових осіб, винних у порушенні відповідного законодавства. Оскільки суд встановив відсутність вини та статусу належного суб`єкта правопорушення у позивача в період, коли мало місце порушення, зазначена норма матеріального права до нього застосована бути не може. Також суд не застосовує приписи пункту 46 Порядку № 1487 щодо обов`язків позивача особисто, оскільки цей обов`язок на момент його виникнення покладався на іншу посадову особу підприємства. 
Розподіл судових витрат: 
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» (особа з інвалідністю II групи, пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 ), а доказів понесення сторонами інших судових витрат суду не надано, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення — задовольнити повністю. 
Визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_4 № 20456 від 14.11.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок. 
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП — закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано (ст. 255 КАС України). У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення (складення) (ст. 286 КАС України). Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне найменування учасників справи: 
Позивач: ОСОБА_1 . Місце проживання: АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП): НОМЕР_1 . 
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 . Місцезнаходження: АДРЕСА_2 . Ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ: НОМЕР_2 . 
Повне рішення суду складено 04 травня 2026 року.

Суддя        О.С. Леонов 

04.05.26