Справа № 724/481/26	
Провадження № 2-др/724/9/26	

Д О Д А Т К О В Е? ?Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М ? ?У К Р А Ї Н И

20 травня 2026 року ? Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді? ?Ковальчук Т.М.
за участі:
секретаря судового засідання? ?Копайгородського Д.Я. 
?розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хотин Чернівецької області заяву представника позивача Мельника Романа Івановича про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, 

В С Т А Н О В И В:

21 квітня 2026 року Хотинський районний суд Чернівецької області ухвалив рішення по цивільній справі №724/481/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
Даним рішенням позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Припинено стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі судового наказу Хотинського районного суду Чернівецької області від 16.12.2024 року у справі №724/4329/24, починаючи з 07 листопада 2025 року. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1064,96 грн. 
08 травня 2026 року представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Мельником Р.І. подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу разом з доказами щодо розміру понесених позивачем витрат (а.с.67-74), згідно якої, розмір витрат позивача понесених на правничу допомогу становить 5000 гривень.
У вказаній заяві представник позивача просив поновити строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення.
Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 12.05.2026 року поновлено представнику позивача ОСОБА_4 строк для подання заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Заяву про ухвалення додаткового рішення прийнято до розгляду з призначенням судового засідання на 20.05.2026 о 09:40 год без повідомлення учасників справи (а.с.76).
Згідно із ч.3 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Суд, вивчивши матеріали справи та докази, які були надані представником позивача на підтвердження понесених позивачем судових витрат, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Таким чином, у випадку, якщо суд при ухваленні судового рішення по суті спору з певних причин не вирішив питання про судові витрати, або відкладення вирішення цього питання було ініційовано стороною у справі, таке питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення судом додаткового судового рішення в порядку статті 270 ЦПК України.
Вказаний висновок викладено у постанові (додатковій) Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року у справі № 447/3950/21 (провадження № 61-11490св23).
Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).
Відповідно до положень частини восьмої статті 141 ЦПК України докази витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15).
Аналізуючи реальність (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану позивачу, суд враховує наступне.
Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно з частиною четвертою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Подібні висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду, зокрема у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 910/7310/20.
Судом встановлено, що згідно ордера на надання правничої допомоги від 13 лютого 2026 року ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги від02 грудня 2025 року надавалася правнича допомога адвокатом Мельником Р.І. (а.с.7).
На підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу в суді, представник позивача надав: Угоду про надання правничої допомоги від 02 грудня 2025, укладену між ОСОБА_1 та адвокатом Мельником Р.І. , копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №423 від 24.10.2010 року, видане Чернівецькою обласною КДКА на підставі рішення №15/1 від 24.09.2010р., копію ордеру на надання правничої допомоги від 13.02.2026 року на підставі угоди про надання правничої допомоги від 02 грудня 2025р., акт приймання – передачі наданих послуг від 22.04.2026 до угоди про надання правничої допомоги від 02 грудня 2025, копію квитанції до прибуткового касового ордеру №4 від 22.04.2026 року (а.с.6-7,69-73).
Предметом договору про надання правової допомоги від 02.12.2024 року є надання адвокатом правничої допомоги клієнту з усіх правових питань та здійснювати захист клієнта, зокрема, в справах про припинення стягнення аліментів на неповнолітніх дітей (п.1 Угоди).
Правова допомога адвоката позивачу, відповідно до акту наданих послуг за надання правничої допомоги від 22.04.2026 складається з: підготовка процесуальних документів по справі (складання цивільного позову) - 4000 грн.; участь в судових засіданнях по справі – 12.03.2026 та 15.04.2026р. (за одне засідання – 500 грн.) – 1000 грн. (а.с.69).
Загальна вартість виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом при обрахунку складає 5 000 грн.
Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №4 від 22.04.2026 року ОСОБА_1 сплатив адвокату Мельнику Р.І. – 5 000 грн. за надану професійну правничу допомогу (а.с.70).
Також матеріалами справи підтверджено, що адвокат Мельник Р.І. приймав участь в судових засіданнях: 12.03.2026 та 15.04.2026 (а.с.32-33, 43-47).
Верховний Суд вже неодноразово висловлював правову позицію щодо порядку та критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу та їх розподілу, зокрема в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21 вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
ОСОБА_2 було направлено представником позивача копію заяви про ухвалення додаткового рішення, що підтверджується квитанцією з описом вкладення рекомендованого листа від 08.05.2026 (а.с.66,74), заяву про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу до суду не подавала.
Суд вважає, що надані позивачем докази підтверджують витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката та є обґрунтованими.
Враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, їх характер та необхідність, а також критерій розумності розміру понесених стороною витрат, пов`язаність цих витрат з розглядом справи, відсутність аргументованого клопотання відповідача про зменшення розміру заявлених витрат, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.
Керуючись ст.ст.133, 137, 139, 141, ст. 270 ч.1 п. 3 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :
Заяву представника позивача Мельника Романа Івановича про ухвалення додаткового рішення – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.
Додаткове рішення може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду через Хотинський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту додаткового судового рішення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому додаткового рішення суду.

Повне найменування учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 . 
Повне судове рішення складено 20.05.2026 року.

Суддя Т. М. Ковальчук