Справа № 734/598/26 	Головуючий у 1 інстанції Іванюк Т. І. 	
Провадження № 33/4823/621/26 	  	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2026 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд у складі судді Гуренко М.О.,в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції за участю захисника – адвоката Ванжула Я.В. в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Халупка С.В. в інтересах ОСОБА_1 постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 08 червня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 08 червня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 665,60 грн.
Судом першої інстанції встановлено, що 01.02.2026 о 02 год 46 хв в с. Кіпті, траса М-01 Київ – Чернігів - Нові Яриловичі, 98 км., громадянин ОСОБА_1 , керував транспортним засобом HyundaiSantaFe н/з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія, проводився по місцю зупинки за допомогою приладу «Драгер» ALCOTEST 6820 ARHK-0087, проба позитивна 0.52 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. 
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник-адвокат Халупко С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 08 червня 2026 року скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. В судовому засіданні апеляційного суду адвокат Ванжула Я.В. її підтримав. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилався на те, що постанова першої інстанції є незаконною, необґрунтованою, ухваленою з істотним порушенням вимог ст. 7, 245, 251, 252, 266, 266-1, 268, 280 КУпАП, ст. 59 та ст. 62 Конституції України, а висновок про винуватість ОСОБА_2 не відповідає стандарту доведення поза розумним сумнівом.
У постанові суду зазначено, що ОСОБА_1 у судове засідання не з`являвся, а його інтереси представляв захисник. Водночас сторона захисту вказує, що судом не перевірено, чи були забезпечені процесуальні гарантії на первинній стадії провадження, зокрема чи були роз`яснені права ОСОБА_1 до проведення огляду та чи мав він реальну можливість скористатися правом не погоджуватися з результатом огляду та вимагати медичного огляду.
Сторона захисту звертає увагу, що роз`яснення прав, за матеріалами справи, відбулося після проведення огляду за допомогою приладу Drager та оформлення його результатів, що, на думку захисту, ставить під сумнів належну реалізацію права на захист у момент отримання ключових доказів.
Також захисник посилається на ст. 252 КУпАП, відповідно до якої оцінка доказів здійснюється на основі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи у їх сукупності. На думку сторони захисту, суд першої інстанції обмежився формальним прийняттям матеріалів, складених працівниками поліції, без належної перевірки їх допустимості, узгодженості та відповідності вимогам закону.
Сторона захисту вказує, що у даній справі наявні сумніви щодо законності зупинки транспортного засобу, факту керування ним саме ОСОБА_1 , наявності підстав для проведення огляду, добровільності згоди з його результатом, а також дотримання спеціального порядку огляду військовослужбовця, передбаченого ст. 266-1 КУпАП.
В апеляційній скарзі наголошується, що суд першої інстанції фактично підмінив перевірку допустимості доказів формальним переліком документів, складених поліцейськими, не усунув суперечності у матеріалах справи та неправильно застосував спеціальний порядок огляду військовослужбовця.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника-адвоката Ванжули Я.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з положеннями ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Судом першої інстанції дотримано вказаних вимог закону.
Так, відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно з п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Згідно з п. 2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та Мінохорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 - огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (спеціальні технічні засоби). Пунктом 7 розділу І передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (заклад охорони здоров`я).
Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
За керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.
При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №580418, 01.02.2026 о 02 год 46 хв в с. Кіпті, траса М-01 Київ – Чернігів - Нові Яриловичі, 98 км., громадянин ОСОБА_1 , керував транспортним засобом HyundaiSantaFe н/з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія, проводився по місцю зупинки за допомогою приладу «Драгер» ALCOTEST 6820 ARHK-0087. Результат огляду на стан алкогольного сп`яніння – 0.52 ‰, з результатом огляду спочатку не погодився. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд у лікаря-нарколога в Козелецькій ЛІЛ, після цього ОСОБА_1 попереджають про наслідки порушення п.2.5 ПДР. ОСОБА_1 ознайомлюється з роздруківкою з приладу «Драгер» та погоджується з вищевказаним результатом. У акті огляду ОСОБА_1 добровільно зазначає, що з результатом огляду згоден. Після цього поліцейський останньому роз`яснює його права та складає протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП та відстороняє ОСОБА_1 від керування.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами, а саме:
- даними акту огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким огляд проводився за допомогою приладу «Драгер ALСOTEST 6820 ARHК-0087»;
- даними роздруківки тесту ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, проведеного за допомогою приладу «Драгер ALСOTEST 6820 ARHК-0087» від 01.02.2026 № 8231, результат позитивний – 0.52 ‰;
- розпискою ОСОБА_3 посвідчення водія НОМЕР_2 категорії «В», «С» згідно з якою останній зобов`язується доставити транспортний засіб HyundaiSantaFeд.н.з. НОМЕР_1 до місця стоянки за адресою в/ч НОМЕР_3 та не передавати керування ОСОБА_1 ;
- даними направлення ОСОБА_1 на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 01.02.2026 у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;
- даними довідки старшого інспектора ВАП УПП в Чернігівській області від 02.02.2026 року, відповідно до якої ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_4 від 10.05.2008 року.
- даними довідки старшого інспектора ВАП УПП в Чернігівській області від 02.02.2026 року, відповідно до якої ОСОБА_1 не притягався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП;
- відеозаписом боді-камер поліцейського, з якого вбачається, як працівники поліції зупиняють автомобіль HyundaiSantaFe н/з НОМЕР_1 під керування ОСОБА_1 . 
Відповідно до порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затверженого постановою КМУ №573. 
Згідно п. 8. під час дії комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування Збройні Сили, Держспецтрансслужба, Національна гвардія, Держприкордонслужба, Національна поліція, СБУ, ДФС, ДМС, ДСНС продовжують виконання своїх завдань відповідно до призначення та специфіки діяльності. На території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів.
Згідно п. 16. патрулям на території, де запроваджено комендантську годину та встановлено спеціальний режим світломаскування, в установленому законодавством порядку надано право зокрема затримувати і доставляти в органи або підрозділи Національної поліції осіб, які вчинили або вчиняють правопорушення;перевіряти в осіб посвідчення, документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, або паспортні документи іноземця, особи без громадянства, документи, що підтверджують законність перебування на території України, та перепустки або свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю або посвідчення адвоката України та скановану копію доручення регіонального/міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги для надання безоплатної вторинної правничої допомоги, а в разі їх відсутності - затримувати відповідних осіб та доставляти в органи або підрозділи Національної поліції для встановлення особи; за потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які ними перевозяться;тимчасово обмежувати або забороняти на вулицях та дорогах, окремих ділянках місцевості та в інших громадських місцях перебування або пересування осіб, рух транспортних засобів, зокрема транспортних засобів іноземних, консульських установ чи представництв міжнародних організацій; виводити осіб з окремих ділянок місцевості та об`єктів, евакуйовувати транспортні засоби.
Так автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції 01.02.2026 о 02 год 46 хв в с. Кіпті, траса М-01 Київ – Чернігів - Нові Яриловичі, тобто під час дії комендантської години, що давало їм законні підстави для такої зупинки а також його огляду. 
При цьому, апеляційний суд відхиляє доводи скарги, які стосуються того, що оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем ЗСУ, то мав бути підданий огляду тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів відповідно до положень ч. 9 ст. 266-1 КУпАП.
Відповідно до статті 15 КУпАП передбачено відповідальність військовослужбовців та інших осіб, на яких поширюється дія дисциплінарних статутів, за вчинення адміністративних правопорушень. Військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту, Державного бюро розслідувань, поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. Крім зазначених у частині 1 цієї статті, особи, на яких поширюється дія дисциплінарних статутів або спеціальних положень про дисципліну, у випадках, прямо передбачених ними, несуть за вчинення адміністративних правопорушень дисциплінарну відповідальність, а в інших випадках - адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Згідно з частинами 2, 3 статті 266-1 КУпАП, передбачено, що огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Тобто ст. 266-1 КУпАП на яку посилається скаржник застосовується до військовослужбовців Збройних Сил України, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.
Будь-яких доказів, які б свідчили про виконання ОСОБА_1 військового обов`язку під час зупинки суду не надано, а отже вказане не свідчить про порушення поліцейськими умов проведення огляду.
Згідно до положень ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність передбачена також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння.
Крім того, відповідно до ч. 1 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Переглянуті в судовому засіданні апеляційного суду відеодокази висновки суду не спростовують, а наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено, як не встановлено істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції.
Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про встановлення вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.
Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова районного суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Халупка С.В. в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 08 червня 2026 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення, оскарженню не підлягає. 

Суддя	М.О. Гуренко