Справа № 464/2348/26
пр.№ 1-кп/464/381/26 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2026 Сихівський районний суд м. Львова 

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , 
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення 

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коломия Івано-Франківської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , який судимості не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , 

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, –

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи солдатом, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на підроблення посвідчення, яке видається установою, що має право видавати такі документи і який надає права, з метою використання такого посвідчення водія під час керування транспортним засобом, у порушення вимог вищевказаного законодавства, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, однак не пізніше 25.11.2025, перебуваючи у місті Житомир, скориставшись комп`ютерним клубом, який розташований у центральній частині міста Житомир, у якому є можливість виготовлення сувенірної продукції, зокрема перепусток, студентських квитків та посвідчень водія з позначкою «Сувенір», самостійно виготовив посвідчення водія, на шаблоні якого зазначалось слово «Сувенір», яке через комп?ютерну програму «Point» видалив, після чого ввів свої анкетні дані, а саме: прізвище, ім?я, по батькові, дату народження, дату видачі посвідчення, зазначив сервісний центр, який нібито його видав, а також самостійно вигадав серію та номер документа, а також вставив своє фото. Після завершення редагування ОСОБА_5 відправив файл на друк та отримав із принтера виготовлений бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 25.11.2025, який залишив собі для подальшого використання. За користування комп?ютером та бланк він сплатив працівникам клубу готівкові кошти у сумі 1800 гривень, оскільки в цьому закладі передбачена погодинна оплата та окрема оплата за бланк, а працівники клубу зміст виготовленого документа не перевіряли, чим ОСОБА_5 вчинив підроблення посвідчення, яке видається установою, що має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права з метою використання його підроблювачем. 
Окрім того, обвинувачений ОСОБА_5 , у порушення вимог діючого законодавства, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 25.11.2025 виготовлене на його ім?я, є підробленим, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, приблизно о 02:10 год. 04.04.2026, перебуваючи на вул. Сихівська, 14 у м. Львові, знаходячись за кермом транспортного засобу ВАЗ 2109, р.н. НОМЕР_3 , був зупинений працівниками патрульної поліції та на законну вимогу інспектора взводу 1 роти 2 батальйону 2 УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_6 пред?явив завідомо підроблений офіційний документ – посвідчення водія серії НОМЕР_4 від 25.11.2025, виготовлене на ім?я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке не відповідає аналогічним бланкам посвідчень водія, що перебувають в офіційному обігу на території України, тим самим використав його, чим вчинив використання завідомо підробленого документа.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні винуватість у вчиненому визнав та повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, в тому числі щодо часу, місця, способу вчинення кримінальних правопорушень. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо не карати.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за відсутності заперечень учасників судового провадження, враховуючи визнання обвинуваченим в ході судового розгляду винуватості у вчиненому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, щодо речових доказів, процесуальних витрат та заходів забезпечення кримінального провадження, оскільки докази щодо інших обставин ніким не оспорювалися. Наслідки визначення саме такого обсягу доказів, що підлягають дослідженню, учасникам судового провадження роз`яснені.
Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 є правильною:
- за ч. 1 ст. 358 КК України, оскільки останній вчинив підроблення посвідчення, яке видається установою, що має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем;
- за ч. 4 ст. 358 КК України, оскільки останній вчинив використання завідомо підробленого документа.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом враховано, що ним вчинено кримінальні проступки, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, що є обставинами, які пом`якшують покарання, відомості про особу обвинуваченого, який одружений, є військовослужбовцем, однак незадовільно характеризується за місцем проходження служби, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліках у КНП ЛОР «Львівський обласний центр превенції та терапії узалежнень», КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» не перебуває, судимості не має. 
Враховуючи вищевказані обставини, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_5 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді штрафу у межах санкцій відповідних статей КК України.
Вищевказане покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, викладеним у ст. 65 КК України, та є необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Питання речових доказів, процесуальних витрат та заходів забезпечення кримінального провадження необхідно вирішити відповідно до положень КПК України.
Керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд, –

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити покарання: 
- за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить сімнадцять тисяч гривень;
- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить вісімсот п`ятдесят гривень;. 
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_5 визначити остаточне покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить сімнадцять тисяч гривень.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення судових експертиз у розмірі 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Речові докази у справі, а саме: 
- оптичні диски з відеозаписами, долучені до матеріалів кримінального провадження, – залишити у таких матеріалах;
- посвідчення водія серії НОМЕР_4 , видане ТСЦ 1841 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 25 листопада 2025 року, дійсне до 25 листопада 2027 року (поміщене в конверт «Форма СУ Львівський НДЕКЦ МВС України, QF.19/114-5.8-01.00.1 до висновку експерта №СЕ-19/114-26/8448-ДД від 09.04.2026), – знищити, та арешт такого майна, накладений ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 08.04.2026, – скасувати.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий        ОСОБА_7