19.06.2026  Справа № 363/2873/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2026 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:
судді Олійник С.В.,
за участі секретаря Захарової Н.В.,
розглянувши у підготовчому засіданні в залі судових засідань Вишгородського районного суду Київської області в м. Вишгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Кооперативу з експлуатації колективних гаражів – стоянок для автотранспорту індивідуальних власників «Київський» про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

встановив:

08 травня 2026 позивач звернулась до Вишгородського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 , Кооперативу з експлуатації колективних гаражів – стоянок для автотранспорту індивідуальних власників «Київський» про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. 
В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої входять гараж № НОМЕР_1 та земельна ділянка площею 0,0026 га (кадастровий номер 3221810100:01:141:0003), розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , у Кооперативі з експлуатації гаражів-стоянок «Київський». Спадкоємцями першої черги за законом є вона та його дочка – ОСОБА_2 . Вона у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини приватному нотаріусу Вишгородського районного нотаріального округу Шостак О.А., тоді як відповідачка подала заяву про відмову від прийняття спадщини на її користь. На земельну ділянку видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Водночас, у видачі свідоцтва на гараж нотаріус відмовив у зв`язку з відсутністю зареєстрованого за спадкодавцем права власності та правовстановлюючих документів на зазначений об`єкт, внаслідок чого позивачка позбавлена можливості належним чином оформити та реалізувати свої спадкові права щодо гаража.
Процесуальні дії та рішення у справі.
12 травня 2026 року ухвалою суду відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання у справі та витребувано копію спадкової справи у приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу.
08 червня 2026 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи без її участі та визнання позовних вимог.
08 червня 2026 року на адресу суду від представника відповідача Кооперативу з експлуатації колективних гаражів – стоянок для автотранспорту індивідуальних власників «Київський» надійшла заява про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують.
16 червня 2026 року на адресу суду від приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу надійшли витребувані матеріали.
19 червня 2026 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи без її участі та визнання позовних вимог.
Позиції учасників справи.
Позивач у судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце його проведення. 
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце його проведення. Подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд вказаної цивільної справи без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі.
Представник відповідача Кооперативу з експлуатації колективних гаражів – стоянок для автотранспорту індивідуальних власників «Київський» в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце його проведення. Подали до суду заяву, в якій просили розгляд справи проводити без їх участі, проти задоволення позову не заперечували.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що всі сторони по справі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, зважаючи на наявність заяв сторони позивача та сторони відповідача про розгляд справи за їх відсутності, а також враховуючи відсутність клопотань про відкладення судового розгляду, суд приходить до висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності сторін по справі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Фактичні обставини, встановлені судом.
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали шлюб 26.10.1991 року. Після державної реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».
Згідно зі свідоцтвом про народження від 01.05.2026 року серії НОМЕР_3 , ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .
Відповідно до свідоцтва про смерть від 15.04.2025 року серії НОМЕР_4 , ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 54 роки, що також підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть, виданим для отримання допомоги на поховання.
Згідно з довідкою голови правління ГБК «Київський» від 16.11.2004 року, ОСОБА_3 є членом кооперативу та власником гаража № НОМЕР_5 у ГБК «Київський» за адресою: м. Вишгород, вул. Київська, 7-А, площею 26 кв. м. Членство у кооперативі оформлено з 29.12.1999 року на підставі рішення міськвиконкому від 22.10.1990 року №207 про відведення земельної ділянки для будівництва ГБК «Київський» площею 0,4 га та рішення кооперативу від 01.11.1990 року про надання земельної ділянки площею 26 кв. м у користування.
Згідно з технічним паспортом від 18.02.2023 року на гараж № НОМЕР_1 за адресою: м. Вишгород, вул. Київська, 7-А, а також витягом з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації, замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_3 . Об`єкт нерухомості розташований на земельній ділянці площею 0,0026 га з кадастровим номером 3221810100:01:141:0003, складається з будівлі (літера «А») загальною площею 21,8 кв. м та підвального приміщення (погреба) площею 21,2 кв. м, загальною площею 43,0 кв. м.
ОСОБА_3 був членом кооперативу з експлуатації колективних гаражів-стоянок для автотранспорту індивідуальних власників «Київський», що підтверджується відповідною довідкою кооперативу від 18.02.2023 року.
Відповідно до довідки КП «Вишгородське бюро технічної інвентаризації» від 23.02.2023 року, право власності на гараж № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 станом на 01.01.2013 року в КП «Вишгородське БТІ» не було зареєстровано.
Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №81893977 від 17.07.2025, приватним нотаріусом Шостак О.А. внесено запис про відкриття спадкової справи №74347719 після смерті ОСОБА_3 .
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.04.2026 року, спадкоємцем майна ОСОБА_3 , що складається із земельної ділянки площею 0,0026 га з кадастровим номером 3221810100:01:141:0003, є його дружина — ОСОБА_1 .
Постановою приватного нотаріуса від 28.04.2026 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж № НОМЕР_1 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначений об`єкт нерухомого майна.
Згідно з витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником земельної ділянки з кадастровим номером 3221810100:01:141:0003 є ОСОБА_1 .
Відповідно до звіту про експертну оцінку, ринкова вартість гаража №10 (без урахування вартості земельної ділянки) станом на 04.05.2026 року становить 161 637 грн.
Із матеріалів спадкової справи №47/2025 встановлено, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем майна померлого ОСОБА_3 за законом.
Застосовані норми права.
Як зазначено у ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав є визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України).
Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
За приписами ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання права власності у разі, якщо це право не визнається або оспорюється, а також у разі втрати правовстановлюючого документа.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від померлої фізичної особи до інших осіб. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини відповідно до ст. 1218 ЦК України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її, а незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття.
Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, має право на одержання свідоцтва про право на спадщину, при цьому його відсутність не позбавляє права на спадщину.
Статтею 5 ЦК України передбачено, що акти цивільного законодавства застосовуються до відносин, які виникли з дня набрання ними чинності, а у разі зміни законодавства — до прав та обов`язків, що виникли після набрання чинності новим актом.
Відповідно до ст. 25, 30, 346 ЦК України та листа Міністерства юстиції України від 21.02.2005 № 19-32/319, у разі смерті власника нерухомого майна, право власності на яке не було зареєстровано і відсутні правовстановлюючі документи, питання визначення належності такого майна спадкодавцю та спадкоємцю підлягає вирішенню у судовому порядку.
Згідно з пунктом 49 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМУ № 868 від 17.10.2013, документом, що підтверджує прийняття в експлуатацію окремих об`єктів, може бути технічний паспорт на об`єкт нерухомості.
Питання оформлення прав на об`єкти нерухомого майна, збудовані без належного введення в експлуатацію, регулюються також будівельними нормами та роз`ясненнями уповноважених органів, відповідно до яких технічна інвентаризація та технічний паспорт можуть підтверджувати характеристики об`єкта та слугувати підставою для вирішення спорів щодо права власності.
При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно суди, зокрема, з`ясовують: правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване майно; наявність дозволів на будівництво; завершення будівництва; дотримання будівельних, протипожежних та санітарних норм; а також факт належного оформлення права власності на момент його виникнення.
Мотиви і висновки суду
Надані докази у своїй сукупності є взаємопов`язаними, послідовними та достатніми для підтвердження заявлених позовних вимог. 
Свідоцтва про шлюб, народження та смерть підтверджують сімейні зв`язки між сторонами та факт відкриття спадщини.
Довідки кооперативу, технічний паспорт і матеріали БТІ свідчать про фактичне набуття спадкодавцем права володіння та користування гаражем № НОМЕР_1 у складі ГБК «Київський», незважаючи на відсутність державної реєстрації права власності. 
Витяги зі Спадкового реєстру та матеріали спадкової справи підтверджують відкриття спадщини та її прийняття позивачем як єдиним спадкоємцем за законом. 
Витяг з Державного реєстру речових прав підтверджує право власності позивача на земельну ділянку, на якій розташований спірний об`єкт. 
Звіт про експертну оцінку підтверджує вартість майна. Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів свідчить про неможливість позасудового оформлення спадкових прав, що зумовлює необхідність судового захисту шляхом визнання права власності.
Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню за відсутності обґрунтованих сумнівів щодо їх достовірності та добровільності. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у разі визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про його задоволення.
Як роз`яснено у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року, у разі безумовного визнання позову, яке не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд ухвалює рішення про його задоволення. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року у такому разі суд може обмежитися посиланням на визнання позову.
Судом встановлено, що у підготовчому провадженні відповідачі подали заяви про повне визнання позовних вимог, не заперечують проти їх задоволення, не оспорюють фактичних обставин справи та не ставлять під сумнів право позивача на спадкування. З матеріалів справи також вбачається, що між сторонами відсутній спір щодо спадкового майна, оскільки відповідачі не претендують на спірний об`єкт.
Позивач позбавлений можливості оформити спадкові права у позасудовому порядку у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, що обумовлює необхідність судового захисту.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачами та задоволення позовних вимог, оскільки вони є доведеними належними, допустимими та достатніми доказами.
Щодо судових витрат.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України при задоволенні позовних вимог з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що цей спір виник внаслідок того, що позивач не зміг надати нотаріусу первинні правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності спадкодавця на спірний житловий будинок та земельні ділянки.
Тобто, спір виник не з вини відповідачів. У зв`язку із цим, виходячи з вимог справедливості судового розгляду, суд не вважає за необхідне стягувати судовий збір з відповідачів на користь держави.
Керуючись ст.ст. 200, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Кооперативу з експлуатації колективних гаражів – стоянок для автотранспорту індивідуальних власників «Київський» про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на майно — гараж № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з експлуатації колективних гаражів-стоянок для автотранспорту індивідуальних власників «Київський». Гараж №10, позначений у технічному паспорті від 18.02.2023 року літерою «А», 1991 року побудови, загальною площею 21,8 кв. м, з підвальним (погрібним) приміщенням «1» площею 21,2 кв. м, загальною площею 43,0 кв. м.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_2 .
Відповідач:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_2 .
Відповідач: Кооператив з експлуатації колективних гаражів – стоянок для автотранспорту індивідуальних власників «Київський», ЄДРПОУ: 26313713, адреса: Київська обл., м. Вишгород, вул. Київська, 7-А.

Суддя С.В. Олійник