ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/8229/26	Головуючий у 1-й інстанції Дзюбановський Ю.І. 	
Провадження № 33/817/290/26 	Доповідач - Лекан І.Є.	
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2026 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є. 
за участю ОСОБА_1 , адвоката Колцуняка Ю.В., розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Колцуняка Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 квітня 2026 року,
ВСТАНОВИЛА:
Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 квітня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та стягнуто судовий збір.
Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 11 квітня 2026 року о 00 год. 13 хв. в м. Тернополі по вул. Вербицького, 22 керував транспортним засобом марки «Fiat Punto», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини та порушення мови. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 6820» №ARHJ- 0295 (повірка дійсна до 18.11.2026) та огляду в КНП “ТОМЦСНЗ” ТОР, водій категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Колцуняк Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 квітня 2026 року скасувати та провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП України у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вважає, що вказаною постановою, суд першої інстанції безпідставно визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Посилається на те, що наявне у матеріалах справи направлення на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння, йому не було надане та з ним він не ознайомлювався до направлення справи в суд.
Зазначає, що ОСОБА_1 не відмовлявся та погоджувався із пропозиціями пройти огляд на місці зупинки та у медичному закладі, проте працівники поліції не звертали на це уваги та мотивували розмову із ОСОБА_1 , яка тривала трохи більше 10-ти хвилин, як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. 
Посилається на те, що ОСОБА_1 хотів лише зрозумілого роз`яснення щодо того, яку норму Закону він порушив та чому має проходити такий огляд.
Наголошує на тому, що жоден працівник поліції не повідомив про те, що ОСОБА_1 вчинив якесь адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, а поставили його лише перед фактом, зачитавши постанову.
Зазначає, що винесений протокол є незаконним.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , адвоката Колцуняка Ю.В., які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.
Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 637528 від 11.04.2026 року, відповідно до якого поліцейським зафіксовано факт керування ОСОБА_1 11 квітня 2026 року о 00 год. 13 хв. в м. Тернополі по вул. Вербицького, 22 транспортним засобом марки «Fiat Punto», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини та порушення мови. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 6820» №ARHJ-0295 (повірка дійсна до 18.11.2026) та огляду в КНП “ТОМЦСНЗ” ТОР, водій категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.
Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою, відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

З рапорта старшого інспектора взводу роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Курпіти В.М. від 11.04.2026 року вбачається, що водія ОСОБА_1 було зупинено за порушення вимог ПДР України і під час перевірки документів у нього були виявленні явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови. 
Зазначено, що даний громадянин відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та відмовився від проходження огляду в медичному закладі. 
Відповідно до відеозапису камер поліцейських, під час патрулювання 11 квітня 2026 року о 00 год. 13 хв. в м. Тернополі по вул. Вербицького, 22, було виявлено т/з «Fiat Punto», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 ..
Як стверджує відеозапис, під час спілкування з ОСОБА_1 працівники поліції повідомили, що він керує т/з під час комендантської години та в порушення п. 9.2 б не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку руху та п.2.1 а ПДР керував т/з, не маючи посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на т/з, поліса обов`язкового страхування, в зв`язку з чим водій був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Відповідно до відеозапису, ОСОБА_1 , в зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі. Останній, на неодноразові запитання чи буде проходити такий огляд, надав відповідь, що він буде такий огляд проходити, однак, в подальшому, відмовився. Працівник поліції роз`яснив відповідальність останньому.
У матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11 квітня 2026 року, відповідно до якого за результатом огляду у ОСОБА_1 працівниками поліції виявлені ознаки сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість реакції, поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до пункту п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.
Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Твердження апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові фактичним обставинам справи, а також порушення судом норм процесуального права є необґрунтованими, оскільки факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.
Пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції зроблена згідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП, відповідно до якої під час проведення огляду на стан сп`яніння осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Безпідставними є посилання апелянта на те, що наявне у матеріалах справи направлення на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння, йому не було надане та з ним він не ознайомлювався, оскільки відповідно до відеозапису для проведення огляду у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 не доставлено, у зв`язку з його відмовою.
Необґрунтованими є твердження апелянта, що ОСОБА_1 не відмовлявся та погоджувався із пропозиціями пройти огляд на місці зупинки та у медичному закладі, оскільки відповідно до відеозапису останній виявив бажання пройти огляд на місці зупинки та у медзакладі, проте, через деякий час відмовився пройти огляд, як на місці, так і у медичному закладі. Тому, ОСОБА_1 було роз`яснено відповідальність.
Необґрунтованими є доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 хотів лише щоб йому роз`яснили, яку норму Закону він порушив та чому має проходити такий огляд, оскільки згідно із відеозаписом останньому було роз`яснено відповідальність за відмову від проходження огляду та наголошено, що на останнього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення п.2.5 ПДР України.
При цьому, відповідно до відеозапису працівником поліції було роз`яснено водію права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, в тому числі право на користування правовою допомогою. 
Не заслуговують на увагу доводи апелянта, що працівник поліції не повідомив про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, а поставили його перед фактом, зачитавши постанову, оскільки відповідно до відеозапису підставою для зупинки т/з під керуванням останнього було те, що ОСОБА_1 здійснював рух під час комендантської години та не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку руху. Під час перевірки документів у водія було виявлено відсутність посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на т/з, поліса обов`язкового страхування.
Необґрунтованим є твердження, що винесений протокол є незаконним, оскільки протокол складений уповноваженою особою відповідно до ст. 254, 256 КУпАП, підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи.
Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції статті правопорушення, тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи немає.
На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, 
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката Колцуняка Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 квітня 2026 року щодо ОСОБА_1 - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя