Справа № 946/1154/26 
Провадження № 3/946/456/26

У К Р А Ї Н А
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
Іменем України
15 травня 2026 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бальжик О.І., за участю секретаря Федорук Н.О., потерпілого ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області, у відношенні:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

І. Суть протоколу про адміністративне правопорушення

1.1. Згідно наданих матеріалів, 20.02.2026 року о 08 годині 05 хвилин водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz 308D» державний номер НОМЕР_1 на 237 км +100 метрів автодороги М-15 Одеса-Рені по маршруту Владичень-Ізмаїл, перед початком руху не впевнився, що це буде безпечно, не врахував погодні умови, не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, щоб відповідно реагувати на її зміни та не надав перевагу у русі автобусу марки «ПАЗ» державний номер НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі в напрямку м. Ізмаїл, в результаті чого сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі – ДТП). Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками; травмованих немає.

ІІ. Процесуальні дії у справі

2.1.Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 23.02.2026 року, справа № 946/1154/26 передана на розгляд судді Бальжик О.І. (а.с.15).
2.2. Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.03.2026 витребувано докази з Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області (а.с.19).
2.3. Під час розгляду справи здійснювалося повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

ІІІ. Позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; показання потерпілих та свідків

3.1. У судовому засіданні представник притягуваного – адвокат Кобак Р.І. просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В обґрунтування правової позиції пояснив, що 20.02.2026 року о 08 годині 05 хвилин водій мікроавтобуса «Мercedes» ОСОБА_2 , перебуваючи у статичному стані на узбіччі автодороги М-15, сформував намір щодо початку руху та інтеграції у транспортний потік. Діючи у суворій відповідності до вимог глави 10 ПДР України, водій виконав комплекс підготовчих та запобіжних дій: увімкнув покажчик повороту для інформування інших учасників руху та здійснив візуальний контроль дорожньої обстановки через дзеркала заднього виду. Під час візуального контролю ним був ідентифікований автобус марки «ПАЗ», який рухався по тій самій дорозі у попутному напрямку. Оцінивши відстань до вказаного транспортного засобу як значну та таку, що гарантує абсолютно безпечне виконання маневру без створення перешкод іншим учасникам (що вимагається п. 10.1 ПДР), водій «Mercedes» плавно розпочав рух та здійснив виїзд з узбіччя на проїзну частину та зупинився перед стоп-лінією у зв`язку з забороняючим сигналом світлофора. В очікуванні дозвільного сигналу світлофора, у його задню частину здійснив зіткнення транспортний засіб, що рухався позаду, маршрутний автобус «ПАЗ» під керуванням водія ОСОБА_1 . Сила кінетичного удару, переданого від масивного автобуса «ПАЗ», була настільки значною, що нерухомий важкий транспортний засіб «Mercedes» за інерцією був відкинутий. У письмових поясненнях водія автобуса «ПАЗ» ( ОСОБА_1 ), а також на відеозаписі з місця події, водій «ПАЗ» власноручно розкриває справжні причини та механізм аварії. Він зазначає, що рухався зі швидкістю приблизно 40 км/год. Попереду нього знаходився автомобіль «Мercedes Sprinter» ( НОМЕР_3 ), який зупинився на червоний сигнал світлофора. ОСОБА_1 вказує, що він «почав зупиняти автобус, але із-за ожеледиці я не зміг зупинитися та виїхав на зустрічну смугу від чого трапилося ДТП». Звернув увагу на фразу водія «ПАЗ», зафіксовану на відеозаписі: «Машина была далеко» (мовою оригіналу). Крім того, на відеозаписі о 09 годині 55 хвилин ОСОБА_1 надає пояснення, згідно яких він «спускался»... дорога «скользкая»... «км. 40»... «он высадил пасажиров, выехал на дорогу, загорается красный, он останавливается, я по тормозам» (мовою оригіналу). Пояснення ОСОБА_1 повністю корелюють з поясненнями водія «Mercedes» і підтверджують, що в момент, коли «Mercedes» починав рух з узбіччя, автобус «ПАЗ» перебував на значній, безпечній відстані. Вказане спростовує версію поліцейських, що водій «Mercedes» «не надав перевагу в русі» під час маневру. Ненадання переваги можливе лише тоді, коли об`єкт знаходиться у безпосередній небезпечній близькості. Також зазначив, що відповідно до схеми ДТП у напрямку руху транспортних засобів «Mercedes» та «ПАЗ» встановлено обмеження максимальної швидкості для вказаних транспортних засобів на рівні 30 км/год. Крім того, згідно пояснень водія «ПАЗ» та схеми ДТП, стан покриття: ожеледиця, забруднена. Як зазначив водій ОСОБА_1 він спускався та рухався зі швидкістю 40 км/год на слизькій дорозі, що є прямим підтвердженням грубого порушення ним пункту 12.1. ПДР. Також, ОСОБА_3 надала пояснення, згідно яких під`їжджаючи до світлофора, вона проїхала на зелений, проїхавши світлофор, побачила, що на неї «несеться» маршрутка, котра не впоралась з керуванням. Виник сильний удар, внаслідок чого транспортні засоби отримали пошкодження. Вживання «несеться» чітко характеризує швидкість автобуса «ПАЗ» як неадекватну дорожній обстановці, а фіксація факту «не впоралась з керуванням» підтверджує втрату контролю над транспортним засобом з боку ОСОБА_1 ще до моменту зіткнення з «Mercedes». Крім того, Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03 березня 2026 року у справі № 946/1151/26 (провадження №3/946/454/26) водія автобуса «ПАЗ» ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Поліція безпідставно припускає, що водій «Mercedes» не надав перевагу в русі під час початку маневру, порушивши п. 10.1 ПДР, раптово створив перешкоду та нібито не врахував погодні умови. Натомість преюдиційними фактами вже доведено абсолютно інше: водій «ПАЗ» здійснив наїзд на автомобіль «Mercedes», який вже повністю зупинився на червоний сигнал світлофора, а єдиною причиною зіткнення стала втрата водієм «ПАЗ» керування через перевищення безпечної швидкості на слизькій дорозі (порушення п. 12.1 ПДР) та його нездатність вчасно зреагувати на зміну обстановки. Згідно з протоколом, водію «Mercedes» інкримінують порушення пункту 10.1 ПДР України, який передбачає, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Вимога цього пункту дійсно передбачає відповідальність водія за безпеку виконання маневру від його початку і до закінчення. Твердження працівників поліції у протоколі про те, що водій «Mercedes» «не надав перевагу у русі», є не лише технічно, але й логічно та лінгвістично хибним. Термін «дати дорогу (не надавати перешкод)» згідно з п. 1.10 ПДР означає вимогу до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів, якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість. Неможливо «не надати перевагу» транспортному засобу, який вдаряє вас ззаду у той час, коли ви стоїте нерухомо перед червоним світлом світлофора. Ненадання переваги при початку руху фіксується виключно тоді, коли об`єкт, що має перевагу, змушений уникати зіткнення безпосередньо в зоні виконання маневру. У даній ситуації місце початку руху та місце зіткнення просторово та часово розірвані. Більш того, водій «ПАЗ» ОСОБА_4 у своїх поясненнях зазначив, що причиною ДТП є той факт, що він не зміг зупинити транспортний засіб через ожеледицю, а не через дії водія «Мercedes». Якби водій «ПАЗ» суворо дотримувався встановленого швидкісного режиму, його зупинковий шлях був би експоненціально коротшим. Відповідно, він мав би об`єктивну технічну можливість зупинитися позаду автомобіля «Mercedes», як цього вимагає пункт 13.1 ПДР (обов`язок дотримання безпечної дистанції, що гарантує уникнення зіткнення). Швидкість 40 км/год замість 30 км/год на слизькій дорозі та при руху з «горки» збільшує кінетичну енергію транспортного засобу (яка пропорційна квадрату швидкості, E=mv2/2) майже на 78%, що робить гальмування вкрай неефективним. Крім того, автомобіль «Mercedes», отримавши потужний удар ззаду, відлетів вперед. Отже, дії водія «Mercedes» позбавлені об`єктивної сторони правопорушення за ст. 124 КУпАП. Працівники патрульної поліції, приймаючи рішення про складання протоколів про адміністративне правопорушення одночасно на обох учасників ДТП (водія «ПАЗ» та водія «Меrcedes»), фактично намагалися реалізувати на практиці концепцію так званої «обопільної вини». Такий поверхневий підхід часто і безпідставно використовується патрульними інспекторами у ситуаціях, які здаються їм суб`єктивно складними, з метою перекласти тягар встановлення істини та розбору механіки ДТП на судові органи.
3.2. Потерпілий ОСОБА_1 пояснив, що під час руху на спуску зі швидкістю 40 км/год спостерігав на узбіччі фуру довжиною приблизно 13 метрів, за якою перебував автобус «Mercedes», що здійснював висадку пасажирів. Після ввімкнення мікроавтобусом покажчика повороту та початку його руху, його увага була повністю зосереджена на діях цього транспортного засобу та об`єкті на узбіччі, через що не було вчасно зафіксовано зміну сигналів світлофора. Безпосереднє гальмування розпочалося лише після спрацювання стоп-сигналів у автобуса «Mercedes». Внаслідок значної ожеледиці та невдалої спроби маневрування ліворуч (через ризик лобового зіткнення з автомобілем «Volkswagen» на зустрічній смузі) було допущено наїзд на задню частину нерухомого автобуса «Mercedes». На додаткове запитання пояснив, що якби водій автобуса «Mercedes» не зупинився на червоний сигнал світлофору та продовжив рух, йому б вдалося уникнути зіткнення, адже відстані було достатньо.
3.3. Потерпіла ОСОБА_3 пояснила, що обставин маневрування автобуса марки «Mercedes» не бачила, оскільки рухалася в зустрічному напрямку з боку міста Ізмаїл. За словами потерпілої, вона перетнула перехрестя на дозволений зелений сигнал світлофора, а вже під час перебування на рівні пішохідного переходу за перехрестям відбулася зміна сигналу на червоний. У цей момент ОСОБА_3 зафіксувала, як на неї «несеться» автобус марки «ПАЗ», який не впорався з керуванням. Через наявність іншого транспортного засобу з правого боку, потерпіла була позбавлена технічної можливості здійснити маневр ухилення, що призвело до зіткнення з автобусом марки «ПАЗ».

ІV. Оцінка та висновки судді

4.1. За змістом статті 252 КУпАП орган (посадова особа) за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в справі про адміністративне правопорушення, керуючись законом, оцінює не тільки кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, але й сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
4.2. Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність тощо.
4.3. За змістом пункту 10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
4.4. Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
4.5. Дорожньо-транспортна пригода – подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки (пункт 1.10 ПДР).
4.6. Відповідно до положень статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
4.7. За клопотанням притягуваного судом витребувані відеозаписи з камер відеоспостереження, які були вилучені працівниками поліції з місця дорожньо-транспортної пригоди під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення від 20.02.2026 року, а також відеозаписи з нагрудної камери представників поліції.
4.8. Дослідженням відеозапису з камер відеоспостереження «Video.mp4», судом встановлено, що водій мікроавтобуса «Mercedes» ОСОБА_2 20.02.2026 року о 08 годині 05 хвилин, попередньо ввімкнувши покажчик лівого повороту, розпочав рух у прямолінійному напрямку по автодорозі М-15. Вказаним відеозаписом підтверджується, що транспортний засіб «Mercedes» завчасно та плавно інтегрувався у транспортний потік із дотриманням вимог щодо світлової сигналізації, повністю завершив маневр виїзду на проїзну частину та здійснив штатну зупинку перед світлофором у зв`язку із забороняючим сигналом. 
Таким чином, на момент зіткнення транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 перебував у нерухомому (статичному) стані, що у сукупності з належним інформуванням інших учасників руху про початок маневру, спростовує доводи протоколу серії ЕПР1 №596455 щодо ненадання притягуваним переваги у русі іншим транспортним засобам.
4.9. Аналізом схеми місця ДТП від 20.02.2026 року (а.с.4) судом також встановлено, що на даній ділянці автодороги М-15 у напрямку руху транспортних засобів встановлено дорожній знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» (30 км/год), а стан дорожнього покриття зафіксовано як «ожеледиця, забруднене». Зазначені обставини у сукупності з поясненнями потерпілого ОСОБА_1 про рух автобуса «ПАЗ» зі швидкістю 40 км/год підтверджують факт ігнорування останнім дорожніх умов та встановлених обмежень, що безпосередньо призвело до втрати контролю над транспортним засобом на слизькій дорозі та унеможливило своєчасну безпечну зупинку.
4.10. Висновки суду про відсутність вини ОСОБА_2 додатково підтверджуються показаннями потерпілої ОСОБА_3 , яка пояснила, що на неї «несеться» автобус «ПАЗ», водій якого не впорався з керуванням. 
Сила механічного удару, зафіксована на відеозаписі, внаслідок якого нерухомий «Mercedes» відкинуло на значну відстань вперед, підтверджує невідповідність обраної швидкості автобуса «ПАЗ» дорожнім умовам (ожеледиці) та неспроможність водія ОСОБА_1 забезпечити безпечний контроль над транспортним засобом.
4.11. Відтак, системний аналіз норм чинного законодавства, зокрема пункту 10.1 ПДР України, а також фактичних обставин справи дає підстави вважати, що версія притягуваного ОСОБА_2 є логічною, послідовною та такою, що повністю узгоджується з об`єктивними даними відеофіксації, схемою місця ДТП та показаннями потерпілих.
4.12. На думку суду, саме дії водія ОСОБА_1 знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди, що виключає склад адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2 .
4.13. Відповідно до принципу «individual responsibility» (індивідуальної відповідальності), особа не може нести відповідальність за наслідки, спричинені неправомірними діями іншої особи.
4.14. Згідно статті 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
4.15. Стаття 7 КпАП України передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
4.16. Таким чином, за результатами безпосереднього дослідження та оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності й достатності, суддя дійшла висновку про недоведеність винуватості ОСОБА_2 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Усі сумніви щодо доведеності вини притягуваного у відповідності до статті 62 Конституції України тлумачаться на його користь.
4.17. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
4.18. За вказаних обставин, суддя дійшла висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 7, 38, 124, 247, 268, 276-280, 283, 285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя: О.І. Бальжик